Справа № 215/1262/26 
2/215/2192/26 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

15 червня 2026 року Тернівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі: головуючого, судді Науменко Я.О., за участю секретаря Оніщенко Ю.М., розглянувши згідно з вимогами ч. 2 ст. 247 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК Айкон Дебт Коллекшн»до  ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
ВСТАНОВИВ:
 
16.02.2026 ТОВ «ФК Айкон Дебт Коллекшн» звернулось до суду з вказаним позовом та свої вимоги мотивує тим, що 18.06.2021 між ТОВ «ФК «Джобер» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 692411, відповідно до умов якого відповідачу було надано кредит у сумі 2 500,00 грн., строком на 29 днів, зі сплатою процентів, які нараховуються за ставкою 2 % на добу.
 
Позивач зазначає, що 30 листопада 2023 року між ТОВ «ФК «Джобер» та ТОВ «ФК Айкон Дебт Коллекшн» укладено договір відступлення права вимоги № 1-30/11/2023 відповідно до якого ТОВ «ФК «Джобер» відступило на користь ТОВ «ФК Айкон Дебт Коллекшн» права вимоги за кредитними договорами до боржників, вказаних в реєстрі боржників, у тому числі, до відповідача.
 
Згідно з випискою з особового рахунку за кредитним договором, станом на 26.12.2025 загальний розмір заборгованості за кредитним договором становить 8 952,50 грн., яка складається з: простроченої заборгованості за сумою кредиту в розмірі 2 500,00 грн та простроченої заборгованості за відсотками в розмірі 6 452,50 грн., яку позивач просить стягнути з відповідача на свою користь.
 
Ухвалою Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 11.03.2026 прийнято до провадження та відкрито провадження у справі, призначено її до судового розгляду на 23.04.2026 в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. 
02.04.2026 надійшла заява від адвоката Вовка М.В. про вступ у справу в якості представника відповідача ОСОБА_1 .
20.04.2026 до суду надійшла заява представника позивача Товариста з обмеженою відповідальністю «ФК Айкон Дебт Коллекшн» про розподіл (відшкодування) компенсацію судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи, де просив стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК Айкон Дебт Коллекшн»витрати на професійну правову допомогу у розмірі 13 000,00 грн.
23.04.2026 надійшла заява про відкладення розгляду справи від представника відповідача – адвоката Вовка М.В. Справу було відкладено на 15.06.2026.
15.06.2026 представник відповідача подав до суду додаткові письмові пояснення, у яких заперечував проти задоволення позовних вимог у заявленому розмірі та просив врахувати правову природу спірних правовідносин, а також судову практику Верховного Суду щодо порядку нарахування процентів за кредитними зобов`язаннями. На обґрунтування своєї позиції представник відповідача зазначав, що проценти за користування кредитом, передбачені частиною першою статті 1048 ЦК України, та проценти, які підлягають стягненню як відповідальність за порушення грошового зобов`язання відповідно до частини другої статті 625 ЦК України, мають різну правову природу та не можуть застосовуватися одночасно. Посилаючись на правові висновки Великої Палати Верховного Суду та Верховного Суду, представник відповідача вказував, що після спливу встановленого договором строку кредитування право кредитора нараховувати договірні проценти припиняється, а права кредитора у таких правовідносинах підлягають захисту шляхом застосування наслідків, передбачених статтею 625 ЦК України. Представник відповідача наголошував, що позивачем у даній справі заявлено вимогу саме про стягнення процентів за користування кредитом, а не про стягнення процентів як міри відповідальності за прострочення виконання грошового зобов`язання. У зв`язку з цим зазначав, що суд відповідно до положень статті 264 ЦПК України не вправі виходити за межі заявлених позовних вимог та самостійно змінювати їх правову природу. Крім того, представник відповідача звертав увагу суду на те, що сам факт укладення договору відступлення права вимоги не свідчить про безумовну обов`язковість визначеного новим кредитором розміру заборгованості та не позбавляє боржника права заперечувати проти такого розрахунку. Посилаючись на умови кредитного договору № 692411 від 18 червня 2021 року, представник відповідача зазначав, що сума кредиту становила 2 500,00 грн., строк кредитування — 29 календарних днів, а процентна ставка — 1,90 % на день. На підставі наведених умов договору представник відповідача здійснив власний розрахунок процентів за користування кредитом, відповідно до якого їх розмір за весь строк кредитування становить 1 377,50 грн. Відтак, на думку сторони відповідача, загальний розмір заборгованості за кредитним договором складає 3 877,50 грн., з яких 2 500,00 грн. - основний борг та 1 377,50 грн. - проценти за користування кредитом у межах погодженого сторонами строку кредитування. Також представник відповідача заперечував проти доводів позивача щодо правомірності автоматичної пролонгації кредитного договору. Зазначав, що невиконання або неналежне виконання боржником своїх зобов`язань не може вважатися відкладальною обставиною у розумінні статті 212 ЦК України, оскільки така обставина залежить від волі сторони договору та фактично призводить до зміни істотних умов договору, зокрема строку кредитування та розміру процентної ставки. На думку представника відповідача, сторонами було чітко визначено строк виконання зобов`язання до 16 липня 2021 року, який не може змінюватися внаслідок автоматичного настання прострочення виконання зобов`язання позичальником. Окремо представник відповідача висловив заперечення щодо заявлених позивачем витрат на професійну правничу допомогу у сумі 13 000,00 грн. Зазначав, що дана справа не є складною, розглядається у порядку спрощеного позовного провадження, а тому заявлений розмір витрат не відповідає критеріям розумності, співмірності та необхідності, визначеним статтею 137 ЦПК України. Крім того, представник відповідача звертав увагу суду на відсутність належних доказів фактичного понесення позивачем зазначених витрат. У зв`язку з викладеним представник відповідача просив суд задовольнити позов частково, стягнувши з відповідача на користь позивача заборгованість у розмірі 3 877,50 грн., відмовити у задоволенні решти позовних вимог, у разі підтвердження позивачем витрат на правничу допомогу зменшити їх розмір до 3 000,00 грн., а також стягнути з позивача на користь відповідача понесені витрати на професійну правничу допомогу та здійснити розподіл судових витрат відповідно до результатів розгляду справи.
Суд, дослідивши письмові матеріали цивільної справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.
18 червня 2021 року між ТОВ «ФК «Джобер» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 692411, відповідно до умов якого відповідачу було надано кредит у сумі 2 500,00 грн. строком на 29 днів, зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 1,9 % від суми кредиту в день (а.с. 12-15, 16-26).
Довідкою про ідентифікацію ТОВ «ФК «ДЖОБЕР», підтверджується, що ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) акцептував договір № 692411 від 18.06.2021 в системі https://topcredit.ua/ за допомогою одноразового ідентифікатора G6420, надісланого на номер 380968739328 (а.с. 30)
18.06.2021 кредитні кошти в сумі 2 500,00 грн. перераховано ОСОБА_1 в безготівковій формі на платіжну картку НОМЕР_2 , що підтверджується інформацією, наданою ТОВ «Санрайз фінанс» (а.с.41)
30 листопада 2023 року між ТОВ «ФК «Джобер» та ТОВ «ФК Айкон Дебт Коллекшн» укладено договір відступлення права вимоги № 1-30/11/2023 відповідно до якого ТОВ «ФК «Джобер» відступило на користь ТОВ «ФК Айкон Дебт Коллекшн» права вимоги за кредитними договорами, у тому числі, до відповідача ОСОБА_1 за договором № 692411 від 18.06.2021 (а.с. 29, 31-35).
Відповідно до виписки з особового рахунку за кредитним договором № 692411 від 18.06.2021 заборгованість за період з 18.06.2021 по 26.12.2025 складає 8 952,50 грн., яка складається з: простроченої заборгованості за сумою кредиту в розмірі 2 500,00 грн та простроченої заборгованості за відсотками в розмірі 6 452,50 грн. (а.с. 28).
26 грудня 2025 року позивачем на адресу відповідача направлено вимогу про виконання зобов`язань за кредитним договором (а.с. 27).
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначеній родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Згідно з ч. 2 ст. 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України - «Позика», якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Відповідно до ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст. 12 цього Закону є оригіналом такого документа.
Згідно з ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
При цьому, згідно з ч. 1 ст. 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Кредитодавець ТОВ «ФК «Джобер» свої зобов`язання виконав повністю та надав позичальнику ОСОБА_1 обумовлену договором суму грошових коштів.
Відповідач скористався наданими кредитними коштами, проте зобов`язання належним чином за вищезазначеним Договором не виконав, в результаті чого виникла прострочена заборгованість.
У подальшому, 30 листопада 2023 року між ТОВ «ФК «Джобер» та ТОВ «ФК Айкон Дебт Коллекшн» укладено договір відступлення права вимоги № 1-30/11/2023 відповідно до якого ТОВ «ФК «Джобер» відступило на користь ТОВ «ФК Айкон Дебт Коллекшн» права вимоги за кредитними договорами до боржників, вказаних в реєстрі боржників, у тому числі, до відповідача.
 
Відповідно до виписки з особового рахунку за кредитним договором № 692411 від 18.06.2021 заборгованість за період з 18.06.2021 по 26.12.2025 складає 8 952,50 грн., яка складається з: простроченої заборгованості за сумою кредиту в розмірі 2 500,00 грн. та простроченої заборгованості за відсотками в розмірі 6 452,50 грн..
Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва.
Таким чином, ТОВ «ФК Айкон Дебт Коллекшн» є правонаступником ТОВ «ФК «Джобер» та стало новим кредитором у зобов`язаннях за кредитним договором, який був укладений з ОСОБА_1 . 
Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Оцінивши надані позивачем докази, суд вважає доведеним, що 30 листопада 2023 року між первісним кредитором ТОВ «ФК «Джобер», правонаступником якого є ТОВ «ФК Айкон Дебт Коллекшн», та ОСОБА_1  укладено кредитний договір № 692411 від 18.06.2021, на підставі якого останній отримав грошові кошти в розмірі 2 500,00 грн. строком на 29 днів, однак ОСОБА_1  уклавши вказаний кредитний договір, право вимоги за яким перейшло до позивача, свої зобов`язання за цим договором належним чином не виконав, внаслідок чого його заборгованість перед ТОВ «ФК Айкон Дебт Коллекшн», станом на дату пред`явлення даного позову, становить за тілом кредиту у розмірі 2 500,00 грн.
Що стосується заборгованості за процентами, суд зазначає таке.
Позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за процентами в розмірі 6 452,50 грн., мотивуючи тим, що прострочена заборгованість за процентами складає саме таку суму.
Суд не погоджується з таким розміром процентів за користування кредитом, оскільки право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.
Дана позиція суду узгоджується з позицією Великої Палати Верховного Суду, висловленій у постанові від 28.03.2018 у справі № 14-10цс18, у постанові від 06.02.2019 у справі № 175/4753/15-ц.
Враховуючи те, що договір кредитування було укладено на 29 днів, саме за цей період кредитор має право стягнути проценти в розмірі 1 377,50 грн (2 500,00*1,90%/100*29), що передбачено п. 1.4. договору про надання споживчого кредиту № 692411. У подальшому право позивача на нарахування процентів припиняється та за наслідками прострочення виконання грошового зобов`язання він має право на стягнення трьох процентів річних відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, якщо інший розмір не встановлено договором.
Матеріали позову не містять жодних доказів пролонгації договору за ініціативою відповідача чи автопролонгації договору, зокрема дотримання положень договору (п.4.2) щодо повідомлення відповідача про автопролонгацію договору та нарахування відповідних відсотків під час автопролонгації.
Таким чином, з відповідача ОСОБА_1 необхідно стягнути заборгованість за основним кредитом 2 500,00 грн. та заборгованість за процентами в сумі 1 377,50 грн., а всього 3 877,50 грн., а отже, позовні вимоги належить задовольнити частково.
Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать зокрема витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Судом досліджені свідоцтво про право заняття адвокатською діяльністю серії КС № 8096/10 адвоката Пархомчук С.В. (а.с.42), договір № 09/07/2025 від 09.07.2025, укладений між ТОВ «ФК Айкон Дебт Коллекшн» та адвокатом Пархомчуком С.В. про надання правничої допомоги (а.с.36), акт про отримання правової допомоги від 06.04.2026 (а.с.67), платіжна інструкція № 2086 від 06.04.2026 про оплату послуг адвоката в сумі 13 000,00 грн. (а.с.68). На підтвердження фактичної вартості наданих послуг, визначених Актом про отримання правової допомоги від 06.04.2026, позивачем долучено до матеріалів справи рахунок на оплату № 06.04.2026-36 від 06.04.2026. Відповідно до вказаного рахунку, вартість правничої допомоги за Договором від 09.07.2025 складає 13 000,00 грн., що повністю узгоджується із сумою, зазначеною в Акті наданих послуг (а.с.69).
Актом про отримання правової допомоги від 06.04.2026, укладеним між ТОВ «ФК Айкон Дебт Коллекшн» та адвокатом Пархомчуком С.В. на виконання умов Договору про надання правової допомоги від 09.07.2025, згідно з яким вартість наданих адвокатських послуг (судовий моніторинг, консультації, складання позовної заяви та інших процесуальних документів загальним обсягом 5 годин, а також канцелярські витрати) у межах справи про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 за кредитним договором № 692411 від 18.06.2021 становить 13 000,00 грн. (а.с. 67)
Нормою ч. 6 ст. 137 ЦПК України регламентовано, що обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. У матеріалах справи відповідне клопотання відповідача відсутнє.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція).
Заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (пункт 268) (рішення від 23 січня 2014 року у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України»). У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Враховуючи вищевказане та те, що зазначені витрати на правничу допомогу підтверджені належними доказами, беручи до уваги принципи співмірності та розумності судових витрат, типовість позовних заяв характерних позивачу, критерії реальності адвокатських витрат, з урахуванням часткового задоволення позову, суд доходить висновку, що із ОСОБА_1 на користь позивача ТОВ «ФК Айкон Дебт Коллекшн», підлягають стягненню витрати на правничу допомогу в суді у розмірі 5 735,60 грн. (13 000,00 грн.*44,12%).
На підтвердження понесених відповідачем ОСОБА_1 витрат на правничу допомогу, відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України направлено суду: договір про надання правничої (правової) допомоги № 01/04/2026-М від 01.04.2026, акт приймання-передачі правничої допомоги відповідно до умов договору про надання правничої допомоги №01/04/2026-М від 01 квітня 2026 року, копія свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю, розрахункова квитанція серія АВ-ТБ №0260038, копія диплому спеціаліста (89-95).
Відповідно до п. 4.1. договору про надання правової допомоги № 01/04/2026-М від 01.04.2026, клієнт оплачує послуги Адвоката відповідно до ч.4 ст.137 ЦПК України з урахуванням співмірності із складністю справи та виконаних адвокатом робіт, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт, обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, ціною позову.
Згідно з актом приймання-передачі правничої допомоги відповідно до умов договору про надання правничої допомоги №01/04/2026-М від 01 квітня 2026 року, вартість послуг за надання правової допомоги по даній справі становить 3 000,00 грн., з яких: ознайомлення з матеріалами справи, формування правової позиції та надання консультації вартістю 500,00 грн.; складання додаткових пояснень за 2 години 30 хвилин роботи вартістю 2 500,00 грн..
З розрахункової квитанції від 11.06.2026 вбачається, що грошові кошти у розмірі 3 00,00 грн. були оплачені Мироненком А.І. згідно договору про надання правової допомоги №01/04/2026-М від 01 квітня 2026 року.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони. За результатами розгляду справи такі витрати підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами.
Оскільки заявлені відповідачем витрати на професійну правничу допомогу підтверджені належними та допустимими доказами, суд дійшов висновку про їх фактичне понесення та обґрунтованість.
Згідно з п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України у разі часткового задоволення позову інші судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Судом встановлено, що позовні вимоги ТОВ «ФК Айкон Дебт Коллекшн» підлягають задоволенню частково, а саме на 44,12 %, тоді як у задоволенні 55,88 % позовних вимог слід відмовити.
Отже, з позивача на користь відповідача підлягають стягненню витрати на професійну правничу допомогу пропорційно розміру відмовлених позовних вимог у сумі 1 676,40 грн. (3 000,00 грн. ? 55,88 %).
Разом із тим рішенням суду з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5 735,60 грн.
Відповідно до ч. 10 ст. 141 ЦПК України при частковому задоволенні позову у випадку покладення судових витрат на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог суд може зобов`язати сторону, на яку покладено більшу суму судових витрат, сплатити різницю іншій стороні. У такому випадку сторони звільняються від обов`язку сплачувати одна одній іншу частину судових витрат.
Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК Айкон Дебт Коллекшн» різницю між сумами витрат на професійну правничу допомогу, присудженими сторонам, а саме 4 059,20 грн. (5 735,60 грн. – 1 676,40 грн.).
Судом встановлено сплату позивачем при зверненні до суду судового збору в сумі 2 662 грн. 40 коп., що підтверджується платіжною інструкцією №559 від 05.02.2026.
Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Враховуючи вказане з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 1 174 грн. 65 коп. (2 662,40 *44,12%) тобто пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.
Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 76-81, 89, 95, 141, 258-259, 263-265, 274-279, 352, 354, 355 ЦПК України, суд,
УХВАЛИВ:
Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК Айкон Дебт Коллекшн»до  ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК Айкон Дебт Коллекшн»заборгованість за Кредитним договором № 692411 від 18.06.2021 у розмірі 3 877,50 грн., з яких: заборгованість за кредитом 2 500,00 грн., заборгованість за процентами в сумі 1 377,50 грн., а також сплачені при подачі позову судові витрати – 1 174 (одна тисяча сто сімдесят чотири) гривні 65 копійоксудового збору та 4 059 (чотири тисячі п`ятдесят дев`ять) гривень 20 копійок – різницю присуджених судом сум витрат на професійну правничу допомогу, понесених стронами, а всього 9 111 (дев`ять тисяч сто одинадцять гривень) гривень 35 копійок.
У решті позовних вимог відмовити.
Апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складання рішення до Дніпровського апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду – якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Повний текст рішення складено 18 червня 2026 року.

Відомості про учасників справи згідно п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України:
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «ФК Айкон Дебт Коллекшн», ЄДРПОУ 44002941, місцезнаходження за адресою: 01042, м. Київ, вул. Саперне Поле, буд. 12, інше, нежитлове приміщення 1008.
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 .
Представник відповідача: ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , місце здійснення адвокатської діяльності: АДРЕСА_2 . 

Суддя