УКРАЇНА 
Житомирський апеляційний суд 

Справа №935/626/20 Головуючий у 1-й інст. Василенко Р. О. 
Категорія 48 Доповідач Шевчук А. М. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2025 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючої судді Шевчук А.М., 
суддів: Талько О.Б., Павицької Т.М.,
за участі секретаря судового засідання Ковальчук М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі 
цивільну справу №935/626/20 за позовом  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 , про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок залиття приміщення,
за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 адвоката Кравчука Василя Івановича
на рішення Коростишівського районного суду Житомирської області від 28 вересня 2020 року, яке ухвалене під головуванням судді Василенка Р.О. у м. Коростишеві,

в с т а н о в и в:

У березні 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 . Просила стягнути з ОСОБА_2 на свою користь заподіяну матеріальну шкоду у розмірі 54 917,70 грн, яка складається із: вартості ремонтно-будівельних робіт 53 332 грн, в т.ч. ПДВ (20%) 8 888,67 грн; вартості послуг за проведення будівельно-технічного дослідження об`єкту в сумі 1 585,70 грн; заподіяну моральну шкоду в розмірі 10 000 грн; витрати з оплати судового збору в сумі 1 681,60 грн та витрати на надання правничої допомоги в сумі 5 000 грн. 
Позов обґрунтований тим, що вона ( ОСОБА_1 ) користується нежитловим приміщенням, яке знаходиться на першому поверсі будинку за адресою: АДРЕСА_1 . Вказане приміщення передано їй у тимчасове платне користування для розміщення офісу (контори) приватного нотаріуса на підставі договору суборенди від 01 серпня 2018 року. Над вказаним приміщенням нотаріальної контори знаходиться квартира АДРЕСА_2 , що належить на праві приватної власності ОСОБА_2 . У період із липня по грудень 2019 року мешканці квартири неодноразово затоплювали кабінет приватного нотаріуса, внаслідок чого вона власними силами та за власний кошт здійснювала роботи по відновленню естетичного виду кабінету. Вона ( ОСОБА_1 ) неодноразово зверталася до мешканців квартири АДРЕСА_2 щодо проведення ними ремонтних робіт із метою усунення причин залиття офісу. Прийшовши на роботу, 02 грудня 2019 року було виявлено значне залиття кабінету приватного нотаріуса, про що було повідомлено відповідні органи та складений акт про встановлення факту залиття приміщення від 09 грудня 2019 року №2340. За наслідками обстеження квартири, в якій проживає ОСОБА_3 , виявлено, що в ній протікає труба на кухні. Крім права власності, існує так званий тягар власника, який полягає у необхідності підтримувати своє майно в справному стані, вживати заходів по своєчасному усуненню несправностей. Оскільки ОСОБА_2 відмовилася від відшкодування завданої внаслідок залиття матеріальної шкоди, 13 січня 2020 року ОСОБА_1 звернулася до експерта. Судовий експерт Свістунов І.С. здійснив експертне дослідження за результатами проведення будівельно-технічного обстеження від 02 березня 2020 року №857/03-2020. Відповідно до вказаного висновку вартість ремонтно-будівельних робіт, необхідних для усунення наслідків залиття нежитлового приміщення №1-7 в житловому будинку АДРЕСА_1 , складає 53 332 грн. У результаті залиття офісного приміщення їй ( ОСОБА_1 ) заподіяна моральна шкода, яка полягає у душевних стражданнях, які вона зазнала у зв`язку із пошкодженням майна. Хвилювання та думки про те, як відновити пошкоджене майно, не припиняючи робочого графіку прийому людей, тримали її в постійній нервовій та психологічній напрузі, що вплинуло на відносини в сім`ї.

Рішенням Коростишівського районного суду Житомирської області 28 вересня 2020 року позов задоволений частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заподіяну матеріальну шкоду в розмірі 53 332 грн та моральну шкоду в розмірі 5 000 грн. В іншій частині стягнення моральної шкоди відмовлено. Вирішено питання судових витрат.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, відповідач ОСОБА_2 через представника ОСОБА_4 подала апеляційну скаргу. Посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення в частині стягнення матеріальної шкоди, завданої залиттям приміщення, скасувати та ухвалити нове, яким вимогу задовольнити частково.
Доводи апеляційної скарги аргументовані тим, що суд не взяв до уваги актів обстеження нотаріальної контори від 01 грудня 2019 року та від 09 грудня 2019 року, відомості в яких про об`єми пошкоджень у п`ять разів менші від об`ємів, які наведені у висновку експертного дослідження від 02 березня 2020 року №85703-2020, що призвело до завідомо незаконного завищення вартості наслідків від залиття приміщення нотаріальної контори. Суд першої інстанції стягнув кошти не за 8,7 кв.м пошкоджених шпалер, а за 44 кв.м ще й поліпшеної якості. У мотивувальній частині рішення суду та у дослідницькій частині експертного дослідження немає згадки про існування договору підряду між позивачем і підрядною організацією на виконання ремонтних робіт для усунення пошкоджень залитого приміщення нотаріальної контори, але експерт зробив розрахунок та суд погодився стягнути вказані суми на користь позивача.

Позивач ОСОБА_1 у відзиві на апеляційну скаргу просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.
Покликається на те, що для відновлення стану кабінету нотаріуса до того, що був до моменту затоплення потрібно переклеїти шпалери у всьому кабінеті, площа стін якого становить 44 кв.м. Тип та якість шпалер були визначені судовим експертом Свістуновим І.С. при їх огляді в пошкодженому кабінеті нотаріуса, що не суперечить чинному законодавству. Щодо укладення договору підряду на виконання ремонтних робіт із підрядною організацією, то приватний нотаріус зобов`язаний забезпечити зберігання документів нотаріального діловодства та архіву приватного нотаріуса протягом усього строку здійснення ним нотаріальної діяльності. Враховуючи специфіку нотаріальної діяльності та наявності в приміщенні нотаріальної контори архіву приватного нотаріуса, договір із підрядною організацією є обов`язковим інструментом для забезпечення схоронності нотаріальних документів, встановлення відповідальності працівників підрядної організації та проведення ремонтно-відновлювальних робіт у максимально короткий термін, оскільки закриття приміщення нотаріальної контори на ремонт спричинить збитки для приватного нотаріуса. Договір на виконання робіт із відновлення пошкодженого кабінету нотаріуса з відповідною підрядною організацією буде укладений позивачем після відшкодування відповідачем ОСОБА_2 завданої матеріальної шкоди, оскільки ремонт вартує чималих коштів.

У судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_2 адвокат Кравчук В.І. апеляційну скаргу підтримав та просить її задовольнити.

Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Василевська О.А. апеляційну скаргу не визнала, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Третя особа ОСОБА_3 у судове засідання не з`явився. Про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином (а.с.229). За положеннями частини восьмої ст.128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місця проживання чи перебування. Відповідно до частини другої ст.372 ЦПК України неявка сторін та інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції відповідно до положень ст.367 ЦПК України, колегія суддів апеляційного суду доходить висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Частинами першою-третьою ст.22 ЦК України передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди - один із способів захисту цивільних прав та інтересів, передбачених ст.16 ЦК України.

За змістом ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Тобто, відсутність вини у завданні шкоди повинен доводити сам завдавач шкоди, а позивач доводить лише факти, на яких ґрунтуються його позовні вимоги.

Шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи.

Відповідно до ст.1192 ЦК України, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у пункті 2 постанови від 27 березня 1992 року №6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Для наявності деліктної відповідальності необхідна наявність складу правопорушення: а) наявність шкоди, б) протиправна поведінка заподіювача шкоди, в) причинний зв`язок між шкодою та поведінкою заподіювача, г) вина.

Отже, цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини, якщо у процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди.

Аналогічний правовий висновок міститься у постановах Верховного Суду України від 03 грудня 2014 року в справі №6-183цс14 та Верховного Суду від 11 грудня 2018 року в справі №759/4781/16-ц, від 11 вересня 2019 року в справі №203/2378/14-ц та від 28 серпня 2019 року в справі №638/20603/16.

За положеннями ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Стаття 1167 ЦК України визначає підстави відповідальності за завдану моральну шкоду. Моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті (частина перша ст.1167 ЦК України).

Згідно з частиною першою ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (частина п`ята ст.81 ЦПК України). Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (частина шоста ст.81 ЦПК України). За положеннями ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків (частини перша та друга ст.76 ЦПК України).

Із матеріалів справи вбачається та апеляційним судом установлено, що відповідно до договору від 01 серпня 2018 року, фізична особа – підприємець ОСОБА_5 та приватний нотаріус Серьожкіна Олена Миколаївна уклали договір суборенди нежитлового приміщення, за адресою: АДРЕСА_1 .

До Коростишівського відділу поліції ГУНП в Житомирській області 02 грудня 2019 року надійшло повідомлення від ОСОБА_1 про те, що сусіди з квартири АДРЕСА_3 , затопили її офісне приміщення, згідно талону повідомлення №7202.

Із інформації Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, квартира АДРЕСА_3 , перебуває у власності відповідача ОСОБА_2 .

Відповідно до акта від 09 грудня 2019 року №2340, складеного депутатом Коростишівської міської ради Шуневич Л.І., встановлено факт залиття нежитлового (офісного) приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , який відповідає вимогам, встановленим Правилами утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затвердженими Наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 року №76.

Комісією у складі: заступника директора КП «Коростишівська комунальна служба» Потапенка М.В., майстра житлового фонду КП «Коростишівська комунальна служба» ОСОБА_6 , слюсара-сантехніка КП «Коростишівська комунальна служба» ОСОБА_7 складений акт про те, що 02 грудня 2019 року мешканці квартири АДРЕСА_3 , що розташована на 2-му поверсі (власник квартири ОСОБА_2 ), затопили офісне приміщення (нотаріальну контору) приватного нотаріуса Коростишівського районного нотаріального округу Житомирської області Серьожкіної О.М., що розташоване на 1-му поверсі. В результаті обстеження квартири АДРЕСА_2 виявлено, що в кухні протікає труба індивідуального опалення, що стало причиною залиття офісного приміщення приватного нотаріуса.

Висновком експертного дослідження за результатами проведення будівельно-технічного дослідження від 02 березня 2020 року №857/03-2020 встановлено, що вартість ремонтно-будівельних робіт, необхідних для усунення наслідків залиття нежитлового приміщення №1-7 (площею 17,4 кв.м) у житловому будинку АДРЕСА_1 , що відображено в акті від 02 грудня 2019 року, згідно результатів проведеного обстеження та наданих на дослідження матеріалів, в діючих цінах на момент проведення дослідження, складає 53 332 грн, у т.ч. ПДВ (20%) 8 888,67 грн.

Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

За клопотанням представника ОСОБА_2 адвоката Кравчук В.І. колегія суддів призначила у справі судову будівельно-технічну експертизу, проведення якої доручено Житомирському відділенню Київського науково-дослідного інституту судових експертиз (а.с.159).

За висновком судової будівельно-технічної експертизи від 18 квітня 2025 року №2923/21-25 вартість ремонтно-будівельних робіт, проведення яких необхідне для усунення пошкоджень унаслідок залиття нежитлового приміщення №1-7 (площею 17,6 кв.м) по АДРЕСА_1 , про яке зазначено в акті про залиття від 02 грудня 2019 року, згідно результатів проведеного обстеження та наданих на дослідження матеріалів, в діючих цінах на дату складення акта про залиття від 02 грудня 2019 року, становить 33 929 грн, в тому числі ПДВ (20%) 5 655 грн (а.с.199-204).

Підсумовуючи викладене, за положеннями ст.376 ЦПК України апеляційний суд змінює рішення суду першої інстанції в частині стягнення з  ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заподіяної майнової шкоди, зменшуючи її розмір, із 53 332 грн до 33 929 грн.

Відповідно до ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що позивачу заподіяна моральна шкода, яка виразилася у переживаннях з приводу пошкодження майна, та неможливості нормального користування ним, порушення звичного способу життя, необхідності докладання додаткових зусиль для його нормалізації. Враховуючи той факт, що затоплення відбулося з вини відповідача, як власника квартири АДРЕСА_2 , а власність зобов`язує, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що сума відшкодування у розмірі 5 000 грн є еквівалентною характеру і ступеню моральних страждань позивача та ступеню провини відповідача у настанні негативних наслідків.

За положеннями пункту тринадцятому ст.141 ЦПК України, якщо суд апеляційної інстанції змінює рішення суду, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

За таких обставин, підлягає до скасування рішення суду першої інстанції в частині судових витрат, тобто в частині судового збору, витрат, пов`язаних із оплатою професійної правничої допомоги, та залученням експерта.

Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи (витрати на професійну правничу допомогу; витрати, пов`язані з проведенням експертизи), покладаються у разі часткового задоволення позову – на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

За звернення до суду із позовом ОСОБА_8 сплатила 840,80 грн, позов задоволений частково, а тому з відповідача на користь позивача стягується 504,23 грн судового збору та 2 098,95 грн витрат на професійну правничу допомогу, що пропорційно задоволеним вимогам. ОСОБА_2 за звернення з апеляційною скаргою сплатила судовий збір у сумі 1 261,20 грн та за проведення експертизи 5 491,52 грн, апеляційна скарга задоволена частково, а тому з позивача на користь відповідача стягується 504,86 грн судового збору та 2 198,26 грн витрат на проведення експертизи згідно з правилом пропорційності.

Керуючись ст.ст.259,268,367-368,374,376,381-384 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 адвоката Кравчука Василя Івановича задовольнити частково.
Рішення Коростишівського районного суду Житомирської області від 28 вересня 2020 року в частині стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заподіяної майнової шкоди змінити, зменшивши її розмір, із 53 332 грн до 33 929 грн.
Рішення в частині моральної шкоди залишити без змін.
Рішення в частині судових витрат, тобто в частині судового збору, витрат, пов`язаних із оплатою професійної правничої допомоги та залученням експерта скасувати та ухвалити в цій частині нове щодо розподілу судових витрат.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 504 грн 23 коп. судового збору та 2 098 грн 95 коп. витрат на професійну правничу допомогу.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 504 грн 86 коп. судового збору та 2 198 грн 26 коп. витрат на проведення експертизи.
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення і оскарженню у касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених п.2 частини третьої ст.389 ЦПК України.

Головуюча Судді: