Справа № 560/2836/26
	
РІШЕННЯ
іменем України

24 червня 2026 року	м. Хмельницький	

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Блонського В.К. розглянувши адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "КАРКОННЕКТ БУС ЮА" до Хмельницької митниці про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача, в якому просить визнати протиправним та скасувати рішення Хмельницької митниці про коригування митної вартості товарів № UA400000/2026/000057/2 від 23 лютого 2026 року.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що відповідно до зовнішньоекономічного контракту № 19/26 від 17.02.2026 року ним було придбано у компанії «Fahrzeughandel Wenner» автобус VOLKSWAGEN CRAFTER (номер кузова НОМЕР_1 ). 23 лютого 2026 року товариство подало до Хмельницької митниці електронну митну декларацію № 26UA400040003158U7, у якій визначило митну вартість транспортного засобу за основним методом (за ціною договору) у розмірі 3000 євро, додавши повний пакет підтверджуючих документів: інвойс, контракт, декларацію про походження, свідоцтво про реєстрацію та сертифікат відповідності.
Однак того ж дня відповідач виніс рішення про коригування митної вартості товарів № UA400000/2026/000057/2 та картку відмови № UA400040/2026/000130, безпідставно збільшивши митну вартість автобуса до 13 000 євро. З метою випуску товару у вільний обіг позивач змушений був додатково сплатити 162 934,40 грн митних платежів.
Позивач вважає дії та рішення митного органу протиправними. Він наголошує, що надав усі необхідні й достовірні документи, які повністю відображали ціну трансакції. Натомість митниця, застосувавши резервний метод на підставі бази даних ЄАІС щодо іншого транспортного засобу, не навела жодних обґрунтованих сумнівів чи доказів недостовірності наданих документів, а також не здійснила належного порівняння характеристик оцінюваного авто з врахуванням його індивідуальних ознак. Окрім цього, умови поставки DAP Хмельницький за Інкотермс не передбачали обов`язку покупця оплачувати транспортування чи страхування, тому витребування перевізних документів було неправомірним. Невідповідність продавця власнику в техпаспорті також не є свідченням недостовірності ціни, оскільки продавець придбав авто у попереднього власника без постановки на проміжний облік, що не суперечить закону.
Додатково позивач вказує на дискримінаційність підходу відповідача, наводячи практику митного оформлення аналогічних, а в деяких випадках навіть новіших і більш укомплектованих автобусів цієї ж марки у попередні роки за значно нижчою митною вартістю (від 4500 до 8200 євро). Відтак, позивач просить суд визнати протиправним та скасувати спірне рішення про коригування митної вартості.
Ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 25.02.2026 відкрито провадження в адміністративній справі, розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.
Ухвалою суду від 12.03.2026 у задоволенні клопотання Хмельницької митниці про розгляд справи №560/2836/26 в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін відмовлено. 
Представник відповідача подав відзив на позовну заяву, в якому проти задоволення позовних вимог заперечує повністю та зазначає, що оскаржуване рішення про коригування митної вартості товарів № UA400000/2026/000057/2 від 23.02.2026 року прийнято правомірно та у чіткій відповідності до норм Митного кодексу України. 
Під час митного оформлення автобуса VOLKSWAGEN CRAFTER за митною декларацією № 26UA400040003158U7 у митного органу на підставі даних автоматизованої системи управління ризиками (АСУР) та ЄАІС виникли обґрунтовані сумніви щодо заявленої вартості товару в розмірі 3000 євро, оскільки цей рівень значно нижчий за вартість митного оформлення подібних товарів (13 000 євро) та ринкові ціни в мережі Інтернет. Ретельне опрацювання наданих документів виявило численні розбіжності та ознаки незаявлення окремих складових митної вартості, зокрема: умови поставки DAP суперечили даним попередньої митної декларації № 26UA400000902199U8, згідно з якими товар ввозився самоходом під керуванням водія самого позивача (ТОВ «КАРКОННЕКТ БУС ЮА»), що вказує на приховування витрат на транспортування. Крім того, продавець товару («Fahrzeughandel Wenner») не відповідав власнику, зазначеному в техпаспорті (Іспанія), а в самому контракті містилися суперечливі умови оплати та були відсутні банківські платіжні документи. 
У зв`язку із цим митний орган письмово витребував у декларанта додаткові документи для усунення розбіжностей, проте декларант повідомив про неможливість їх надання. Оскільки виявлені розбіжності не були усунуті, а відомості не підтверджено документально, митниця обґрунтовано відмовила у визначенні вартості за першим методом та застосувала резервний метод. Джерелом інформації виступила митна декларація від 17.03.2025 № 25UA305160007185U4 щодо аналогічного автобуса тієї ж марки, моделі, року випуску та потужності, оформленого в максимально наближений час. Зважаючи на правомірність своїх дій, відповідач просить суд відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. 
Представник позивача у відповіді на відзив зазначає, що оскаржуване рішення Хмельницької митниці про коригування митної вартості товарів № UA400000/2026/000057/2 від 23 лютого 2026 року є необґрунтованим та упередженим. 
Позивач стверджує, що під час митного оформлення автобуса марки VOLKSWAGEN CRAFTER за митною декларацією ним було надано повний, вичерпний та законодавчо передбачений пакет документів, який чітко підтверджував числові значення складових митної вартості за першим (основним) методом - за ціною договору в розмірі 3000 євро. Зокрема, митниці було надано контракт № 19/26 від 17.02.2026, рахунок-фактуру (інвойс) № 1197, декларацію про походження товару, техпаспорт та сертифікат відповідності. 
Позивач вважає безпідставними доводи відповідача про наявність розбіжностей у документах. Посилання митниці на відсутність транспортних і страхових документів спростовується тим, що згідно з контрактом поставка здійснювалася на умовах DAP Хмельницький. За правилами Інкотермс, ці умови покладають усі витрати з транспортування на продавця, а тому у позивача як покупця не виникало обов`язку оплачувати такі послуги чи надавати щодо них документи. Факт того, що в техпаспорті зазначено іншого власника (попереднього), позивач пояснює звичайною комерційною практикою, коли німецький продавець «Fahrzeughandel Wenner» придбав автомобіль в Іспанії для перепродажу без проміжної постановки на облік. 
Крім того, позивач наголошує, що сама по собі наявність в інформаційних базах даних ЄАІС відомостей про оформлення аналогічних автомобілів за вищою ціною, зокрема, за декларацією від 17.03.2025, не є законною підставою для коригування та відмови від основного методу. Митний орган здійснив коригування за резервним методом суто формально, без урахування індивідуальних ознак, технічного стану, пробігу та комплектації конкретного транспортного засобу. Позивач вказує, що ринкові відносини базуються на свободі договору, а нижча ціна не свідчить про її заниження. Оскільки відповідач не довів факту недостовірності чи фіктивності поданих документів, задекларована вартість мала вважатися визнаною автоматично. На підставі цього позивач просить позов задовольнити повністю.
Представник відповідача подав до суду заперечення на відповідь на відзив, в яких наголошує, що під час контролю за правильністю визначення митної вартості автобуса VOLKSWAGEN CRAFTER за допомогою АСМО "Інспектор" виникли обґрунтовані сумніви щодо задекларованої ціни (3000 євро), оскільки вона суттєво відрізнялася від наявної в базах даних митниці вартості подібних транспортних засобів (13000 євро), що свідчило про невідповідність дійсній вартості в розумінні статті VII ГАТТ. Така розбіжність стала законною підставою для поглибленого аналізу документів та витребування додаткових доказів згідно з ч. 3 ст. 53 МКУ. 
Митний орган підкреслює, що позивач не надав повного пакета документів для підтвердження числових значень складових митної вартості та фактично сплаченої ціни. Зокрема, не було надано документів на підтвердження витрат на транспортування, які є обов`язковою складовою митної вартості. Твердження позивача про включення цих витрат у вартість товару за умовами поставки DAP спростовується тим, що згідно з документами контролю доставки (попередньою декларацією) фактичним перевізником автобуса виступав сам позивач (імпортер). Це підтверджує наявність окремих витрат на перевезення з його боку, документи про які суду та митниці надані не були. 
У зв`язку з неподанням декларантом витребуваних додаткових документів для усунення розбіжностей, митниця обґрунтовано скоригувала вартість за 6 (резервним) методом на підставі інформації з бази даних ЄАІС Держмитслужби. Як джерело інформації було використано митну декларацію на аналогічний автомобіль з мінімальним рівнем вартості, оформлений у максимально наближений час та з такими ж технічними характеристиками (рік випуску, об`єм двигуна, комплектація). Коригування на обсяг партії не проводилось, оскільки кожен автомобіль є окремим товаром. З огляду на правомірність дій митного органу та відсутність належних доказів з боку позивача, відповідач просить суд відмовити у задоволенні позову повністю.
Дослідивши письмові докази і письмові пояснення сторін, викладені у заявах по суті справи, суд встановив такі обставини.
Товариство з обмеженою відповідальністю «КАРКОННЕКТ БУС ЮА» (Покупець/Імпортер) уклало з німецькою компанією «Fahrzeughandel Wenner» (Продавець) зовнішньоекономічний контракт № 19/26 від 17 лютого 2026 року на поставку транспортного засобу. На виконання умов цього контракту продавцем було виставлено рахунок-фактуру (інвойс) № 1197 на суму 3000 євро. 
Згідно з погодженими умовами поставки за правилами Інкотермс визначено умови DAP Хмельницький. 
Для здійснення митного оформлення імпортованого товару декларантом було подано митну декларацію, в якій митну вартість ввезеного автобуса марки VOLKSWAGEN CRAFTER (2009 року випуску, ідентифікаційний номер кузова НОМЕР_1 , дизельний двигун об`ємом 2461 куб. см, потужність 100 кВт, загальна кількість місць - 20, вага 2000 кг) заявлено за першим методом (за ціною договору) в розмірі 3000 євро. Разом із декларацією до митного органу було подано контракт № 19/26 від 17.02.2026, інвойс № 1197, декларацію про походження товару, технічний паспорт та сертифікат відповідності.
Під час опрацювання поданих документів автоматизованою системою митного оформлення (АСМО) «Інспектор» було згенеровано додаткові митні формальності у зв`язку з виявленням розбіжностей та через те, що задекларований рівень вартості (3000 євро) був нижчим за наявний у базі даних ЄАІС Держмитслужби рівень митної вартості подібних автомобілів, оформлених в інших митних органах (13000 євро). Хмельницька митниця надіслала декларанту вимогу про надання додаткових документів для підтвердження числових значень митної вартості. Декларантом додаткові документи на вимогу митного органу надані не були. 
За результатами митного контролю 23 лютого 2026 року Хмельницькою митницею прийнято оскаржуване рішення про коригування митної вартості товарів № UA400000/2026/000057/2. Митну вартість автобуса було визначено за 6 (резервним) методом на підставі витягу з ЄАІС «Рівень цін» - за митною декларацією № 26UA400040003158U7 від 23.02.2026, за якою у максимально наближений час було оформлено подібний автомобіль марки VOLKSWAGEN CRAFTER з аналогічними технічними характеристиками (2009 рік випуску, об`єм двигуна 2461 куб. см) у кількості 1 одиниці. Коригування вартості на обсяг партії товару чи комерційні умови митним органом не здійснювалося.
Вважаючи рішення про коригування митної вартості товарів № UA400000/2026/000057/2 від 23 лютого 2026 року протиправним, позивач звернувся до суду з цим позовом.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам та відповідним доводам сторін, суд враховує таке.
Згідно з ч.1 ст.246 Митного кодексу України, метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товарів.
Відповідно до ч.1 ст.257 МК України, декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому носії або їх електронні (скановані) копії, засвідчені електронним цифровим підписом декларанта або уповноваженої ним особи.
Як передбачено ст.49 МК України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Відповідно до ч.1, 2 ст.51 МК України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу. Митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу.
За змістом ч.1 ст.53 МК України, у випадках, передбачених цим Кодексом, декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.
В силу ч.2 ст.53 МК України, документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.
Як передбачено ч.3 ст.53 МК України у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.
Відповідно до ч.3 ст.54 МК України за результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.
Згідно з ч.6 ст.54 МК України митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.
Відповідно до ч.1 ст.55 МК України, рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.
Системний аналіз наведених правових норм свідчить, що обов`язок довести задекларовану митну вартість товару лежить на декларанті. Декларант при митному оформленні імпортованого товару зобов`язаний надати документи за переліком, визначеним ч.2 ст.53 МК України. Контролюючий орган вправі витребувати додаткові документи на підтвердження задекларованої митної вартості у випадку обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що є обов`язковою умовою, з якою закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає контролюючому органу право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення митної вартості товару. Такі сумніви можуть бути зумовлені, зокрема, неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товару, невідповідністю характеристик товару, зазначених у поданих документах, результату митного огляду цього товару, порівнянням заявленої митної вартості з митною вартістю ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено.
Разом з тим, повноваження контролюючого органу витребувати додаткові документи стосується тільки тих документів, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всіх передбачених ст.53 МК України документів. Ненадання декларантом витребуваних контролюючим органом документів може бути підставою для коригування митної вартості у випадку, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують об`єктивних сумнів щодо достовірності наданої декларантом інформації про митну вартість товару.
Отже, підставою для прийняття митницею рішення про коригування митної вартості товару, серед іншого, може слугувати: заявлення неповних та/або недостовірних відомостей про митну вартість товарів, у тому числі невірне визначення митної вартості товарів, невірне проведення декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у ч.ч.2-4 ст.53 МК України; відсутність у поданих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.
При цьому, у разі наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, митний орган може витребувати додаткові документи.
У процедурах контролю за митною вартістю товару предметом доказування є ціна товару та інші складові митної вартості товару.
Відтак, встановивши відсутність достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товарів, митниця повинна вказати, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих документів неможливо встановити дані складові, та які саме документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника.
Вказане узгоджується з висновками Верховного Суду, висловленими у постановах від 09 липня 2020 року (справа №804/5445/17), від 31 березня 2020 року (справа №809/1858/16), від 15 лютого 2022 року (справа № 826/12901/17).
Згідно зі ст.57 МК України встановлено перелік методів визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту. Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.
Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій орган доходів і зборів та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.
У разі якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58-63 цього Кодексу, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GAТТ) (частина 1 статті 64 МК України).
Відповідно до частини 2 статті 7 Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (ГАТТ 1947) оцінка імпортованого товару для митних цілей повинна ґрунтуватися на дійсній вартості імпортованого товару, на який розраховується мито, або подібного товару і не повинна ґрунтуватися на вартості товару національного походження чи на довільній або фіктивній вартості. (*) b) Під дійсною вартістю слід розуміти ціну, за яку, під час та в місці, визначеними законодавством імпортуючої країни, такий чи подібний товар продається або пропонується до продажу при звичайному ході торгівлі за умов повної конкуренції. У тому ступені, в якому на ціну такого чи подібного товару впливає кількість окремої трансакції, ціна, що розглядається, повинна єдиним способом пов`язуватися або i) з порівнюваними кількостями, або ii) з кількостями, не менш сприятливими для імпортерів, ніж ті, в яких більший обсяг товарів продається у торгівлі між країнами експорту та імпорту. (*) c) Якщо дійсна вартість не може бути визначена відповідно до підпункту b) цього пункту, оцінка для митних цілей повинна ґрунтуватися на найближчому еквіваленті такої вартості, який можна визначити.
Згідно з приміткою 4 до пункту 2 статті 7 Генеральної угоди з тарифів і торгівлі формулювання підпунктів a і b дозволяє стороні визначати вартість для митних цілей єдиним способом чи то (1) на базі цін, які певний експортер встановлює за імпортований товар, чи (2) на базі загального рівня цін на подібний товар.
Відповідно до положень Угоди про застосування статті VII Генеральної угоди про тарифи й торгівлю 1994 року первинною основою для митної вартості за цією Угодою є контрактна вартість, визначена в статті 1. Статтю 1 необхідно розглядати разом зі статтею 8, яка передбачає, inter alia, коригування ціни, яка фактично сплачена або підлягає сплаті у випадках, коли певні конкретні елементи, які вважаються такими, що формують частину вартості для митних цілей, припадають на покупця, але не включені до ціни, яка фактично сплачена або підлягає сплаті за імпортовані товари.
У випадках, коли митна вартість не може бути визначена згідно з положеннями статті 1, як правило, повинен проводитися процес консультацій між митною адміністрацією та імпортером для визначення основи вартості згідно з положеннями статті 2 або 3. Наприклад, може статися так, що імпортер має інформацію про митну вартість ідентичних або подібних імпортних товарів, якої безпосередньо немає в митної адміністрації в пункті ввезення. З іншого боку, митна адміністрація може мати інформацію про митну вартість ідентичних або подібних товарів, якої безпосередньо немає в імпортера. Процес консультацій між двома сторонами дозволить обмінятися інформацією за умови дотримання вимог комерційної конфіденційності для визначення належної основи визначення вартості для митних цілей.
Відповідно до статті 5 Угоди якщо імпортні товари або ідентичні чи подібні імпортні товари продаються в країні-імпортері в тому стані, як вони імпортуються, митна вартість імпортних товарів згідно з положеннями цієї статті ґрунтується на ціні одиниці товарів, за якою імпортні товари або ідентичні чи подібні імпортні товари таким чином продаються в найбільшій сукупній кількості в той час або майже в той час, коли відбувається імпорт товарів, які оцінюється, особам, що не пов`язані з особами, у яких вони купують такі товари, за умови дотримання таких відрахувань: i) чи комісійних, які звичайно сплачуються або на сплату яких отримано згоду, чи надбавок, які звичайно робляться для прибутку й покриття загальних витрат у зв`язку з продажем у такій країні імпортних товарів того самого класу або виду; ii) звичайних витрат на транспорт та страхування й пов`язаних із цим витрат у країні імпорту; iіі) у разі необхідності коштів та витрат, зазначених у пункті 2 статті 8; iv) мита й інших національних податків, що підлягають сплаті в країні імпорту з причини імпорту або продажу товарів.
Отже, рішення про коригування митної вартості товару не може базуватися лише на інформації митниці, оскільки порядок її формування, ведення, отримання інформації, а також порядок використання її даних суб`єктами господарських відносин під час здійснення ними зовнішньоекономічної діяльності МК України не передбачено.
Сам факт здійснення митного оформлення аналогічних товарів за митною вартістю, що є більша заявленої декларантом, не може бути безумовною підставою для коригування відповідачем митної вартості товару.
На підставі системного аналізу наведених норм матеріального права, оцінки зібраних у справі доказів та з урахуванням встановлених фактичних обставин, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог, з огляду на таке.
Як встановлено з матеріалів справи, основним мотивом прийняття спірного рішення про коригування митної вартості товарів № UA400000/2026/000057/2 від 23.02.2026 року слугував висновок Хмельницької митниці про наявність розбіжностей у поданих документах та непідтвердження числових значень складових митної вартості, зокрема витрат на транспортування автобуса VOLKSWAGEN CRAFTER, а також той факт, що задекларована вартість (3000 євро) є значно нижчою за рівень цін на подібні автомобілі в базі даних ЄАІС (13 000 євро).
Згідно з умовами зовнішньоекономічного контракту № 19/26 від 17 лютого 2026 року та рахунку-фактури (инвойсу) № 1197, поставка автомобіля здійснювалася на умовах DAP Хмельницький (відповідно до правил Інкотермс). За змістом цього базису поставки, всі витрати, пов`язані з транспортуванням товару до визначеного місця призначення (включаючи витрати на перевезення, страхування, паливо тощо), несе виключно продавець, і вони вже включені у кінцеву ціну товару, зазначену в інвойсі.
Посилання відповідача на те, що згідно з попередньою митною декларацією № 26UA400000902199U8 фактичним перевізником товару під час перетину кордону виступав сам імпортер (ТОВ "КАРКОННЕКТ БУС ЮА"), не спростовує умов поставки DAP та не доводить наявність у позивача додаткових витрат, які мали б включатися до митної вартості. Доставка товару покупцем або водієм покупця у межах виконання умов DAP може бути обумовлена внутрішніми домовленостями сторін щодо способу виконання продавцем свого обов`язку з доставки (наприклад, шляхом компенсації чи надання права управління), що не змінює правової природи погодженого базису поставки та не покладає на покупця обов`язку з окремої оплати транспортування третім особам. Митним органом не надано доказів того, що позивач здійснював будь-які окремі платежі за перевезення, які не були враховані в ціні договору. Відтак, витребування митницею транспортних і страхових документів за умови поставки DAP є безпідставним.
Твердження митниці про наявність розбіжностей через те, що продавець компанія «Fahrzeughandel Wenner» не відповідає власнику, зазначеному в іноземному технічному паспорті (Іспанія), суд відхиляє. Перепродаж автомобіля іноземним суб`єктом господарювання без його проміжної постановки на реєстраційний облік у країні відправлення є поширеною міжнародною комерційною практикою і не свідчить про недостовірність чи фіктивність укладеного з позивачем зовнішньоекономічного контракту, чи числових показників інвойсу.
Крім того, ключовою підставою для сумніву митного органу та подальшого коригування стало порівняння заявленої позивачем вартості (3000 євро) з наявною в інформаційних базах даних Держмитслужби інформацією щодо оформлення подібних товарів за значно вищою ціною (13 000 євро, зокрема за МД від 17.03.2025 року).
Проте, суд наголошує, що сама по собі наявність в інформаційних ресурсах митниці відомостей про те, що аналогічні або подібні товари оформлювалися іншими суб`єктами за вищою вартістю, не є беззаперечним доказом заниження митної вартості позивачем та не може слугувати самостійною підставою для відмови у визначенні митної вартості за першим методом. Ця інформація має виключно допоміжний та орієнтовний характер і є лише підставою для поглибленої перевірки, але не для автоматичного коригування вартісних показників.
Ринкові відносини базуються на принципах свободи договору та конкуренції. Ціна товару у кожній конкретній угоді залежить від багатьох індивідуальних факторів: комерційних умов, технічного стану вживаного автомобіля, наявності дефектів, обсягу пробігу, терміновості продажу тощо. Відповідач, здійснюючи коригування за 6 (резервним) методом, підійшов до оцінки формально та не здійснив належного порівняльного аналізу технічного й комерційного стану оцінюваного автобуса з авто, оформленим за декларацією від 17.03.2025 року. Водночас позивач обґрунтовано вказав на дискримінаційність такого підходу, навівши приклади оформлення аналогічних автобусів цієї ж марки у попередні періоди за значно нижчою вартістю (від 4500 до 8200 євро).
Згідно з положеннями статті VII ГАТТ та приписів Митного кодексу України, митна вартість повинна базуватися на дійсній вартості трансакції, а не на довільних розрахунках. Оскільки позивач подав повний та вичерпний пакет первинних документів, які корелюються між собою, не містять очевидних суперечностей і чітко підтверджують ціну у розмірі 3000 євро, а відповідач не надав суду належних та беззаперечних доказів їхньої недостовірності, заявлена позивачем митна вартість вважається правомірною.
За таких обставин, у Хмельницької митниці були відсутні законні підстави для винесення вимоги про надання додаткових документів, відмови у визнанні митної вартості за першим методом та прийняття рішення про її коригування за резервним методом.
Зважаючи на викладене, оскаржуване рішення про коригування митної вартості товарів № UA400000/2026/000057/2 від 23 лютого 2026 року є протиправним та підлягає скасуванню.
Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про те, що позов необхідно задовольнити. 
Згідно з частиною 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
При зверненні до суду позивач сплатив судовий збір у розмірі 2662,40 грн, тому ці витрати необхідно стягнути на його користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.
Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов товариства з обмеженою відповідальністю "КАРКОННЕКТ БУС ЮА" задовольнити.
Визнати протиправним та скасувати рішення Хмельницької митниці про коригування митної вартості товарів № UA400000/2026/000057/2 від 23 лютого 2026 року.
Стягнути на користь товариства з обмеженою відповідальністю "КАРКОННЕКТ БУС ЮА" витрати зі сплати судового збору в розмірі 2662,40 грн за рахунок бюджетних асигнувань Хмельницької митниці.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач:	Товариство з обмеженою відповідальністю "КАРКОННЕКТ БУС ЮА" (Автодорога Житомир-Чернівці,, 143км+558м,с. Григорівка,Хмельницький р-н, Хмельницька обл.,31150 , код ЄДРПОУ - 45438639) 	
Відповідач:	Хмельницька митниця (вул. Пілотська, 2,м. Хмельницький,Хмельницька обл., Хмельницький р-н,29010 , код ЄДРПОУ - 43997560) 	

Головуючий суддя 		В.К. Блонський