ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 червня 2026 року 
м. Київ

справа № 340/4332/24
адміністративне провадження № К/990/10229/26 
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
головуючий - Стародуб О.П.,
судді - Кравчук В.М., Стеценко С.Г, 
розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 10.02.2026 (судді Божко Л.А., Дурасова Ю.В., Лукманова О.М.)
у справі № 340/4332/24 за позовом ОСОБА_1 до Господарського суду Кіровоградської області, Територіального управління Державної судової адміністрації України в Кіровоградській області за участі третьої особи Пенсійного фонду України про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії. 
КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ
ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, в якому просила:
- визнати протиправними дії Господарського суду Кіровоградської області, Територіального управління Державної судової адміністрації в Кіровоградській області щодо відмови у наданні довідки про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з врахуванням прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого з 01.01.2023 у розмірі 2684 грн., з 01.01.2024 у розмірі 3028 грн;
- зобов`язати відповідачів видати довідки про суддівську винагороду станом на 01.01.2023 та на 01.01.2024 для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, виходячи з базового посадового окладу судді місцевого суду, визначеного на підставі норм частини 2 статті 130 Конституції України, частини 3 статті 135 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", статті 7 Закону України "Про Держаний бюджет України на 2023 рік" про встановлення прожиткового мінімуму для працездатних осіб з 01.01.2023 на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі 2684 грн та статті 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2024 рік" про встановлення прожиткового мінімуму для працездатних осіб з 01.01.2024 на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі 3028 грн.
В обґрунтування позовних вимог покликалась на протиправну відмову відповідачів у наданні довідок для перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, виходячи з розміру посадового окладу судді, розрахованого із застосуванням прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01.01.2023 у розмірі 2684,00 грн та станом на 01.01.2024 у розмірі 3028,00 грн.
ВСТАНОВЛЕНІ СУДАМИ ПОПЕРЕДНІХ ІНСТАНЦІЙ ОБСТАВИНИ СПРАВИ
Судами попередніх інстанцій встановлено, що позивач є суддею у відставці, отримує щомісячне довічне грошове утримання. 
14.05.2024 позивач звернулась до Господарського суду Кіровоградської області із заявою, у якій просила надати їй довідку про суддівську винагороду з розрахунку прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01.01.2023 у розмірі 2684 грн та станом на 01.01.2024 у розмірі 3028 грн для обчислення довічного грошового утримання судді у відставці.
З аналогічною за змістом заявою позивач 30.05.2024 звернулась також до ТУ ДСА в Кіровоградській області.
21.05.2024 відповідачем-1 надана відповідь, зі змісту якої вбачається, що відповідач відмовляє у виготовленні запитуваної довідки з посиланням на те, що у відповідності до вимог Закону України "Про Державний бюджет України на 2023 рік" та Закону України "Про Державний бюджет України на 2024 рік" розмір розрахункової величини для обчислення окладу судді складає 2102 грн та розмір посадового окладу судді з 01.01.2021 не змінювався.
Відповідач-2 листом від 06.06.2024 повідомив позивачу про відсутність повноважень для видачі запитуваних довідок.
Вважаючи протиправними дії відповідачів, позивач звернулась до суду з позовом.
КОРОТКИЙ ЗМІСТ РІШЕНЬ СУДІВ ПОПЕРЕДНІХ ІНСТАНЦІЙ
Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 10.10.2024 адміністративний позов задоволено частково.
Визнано протиправними дії Господарського суду Кіровоградської області щодо відмови позивачу у наданні довідок про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці із застосуванням для визначення посадового окладу судді, який працює на відповідній посаді, прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01.01.2023 у розмірі 2684,00 грн та станом на 01.01.2024 у розмірі 3028,00 грн.
Зобов`язано Господарський суд Кіровоградської області виготовити та видати позивачу довідки про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці із застосуванням для визначення посадового окладу судді, який працює на відповідній посаді, прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01.01.2023 у розмірі 2684,00 грн та станом на 01.01.2024 у розмірі 3028,00 грн.
В іншій частині позову відмовлено. 
Стягнуто на користь позивача судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 1211,20 грн за рахунок бюджетних асигнувань Господарського суду Кіровоградської області.
Задовольняючи позовні вимоги частково, суд першої інстанції виходив з того, що для визначення розміру щомісячного довічного грошового утримання істотне значення має розмір суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, а зміна складових такої суддівської винагороди є підставою для перерахунку розміру щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці.
Також суд першої інстанції виходив з того, що суддівська винагорода регулюється Законом №1402-VІІІ та не може визначатися іншими нормативно-правовими актами.
Також суд виходив з того, що Законом №966-ХІV не визначено такого виду прожиткового мінімуму, як "прожитковий мінімум для працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді", та цим Законом судді не віднесені до соціальної чи демографічної групи населення, стосовно яких прожитковий мінімум повинен встановлюватися окремо.
Також суд виходив з того, що зміни до Закону України "Про судоустрій і статус суддів" в частині, яка регламентує розмір суддівської винагороди у спірний період, а також в Закон №966-ХІV щодо визначення прожиткового мінімуму не вносилися.
Також суд першої інстанції виходив з того, що для спірних правовідносин спеціальними є норми статті 135 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", які мають пріоритет стосовно положень Закону України "Про Державний бюджет України на 2023 рік" та Закону України "Про Державний бюджет України на 2024 рік".
Також суд виходив з того, що заміна гарантованої Конституцією України однієї зі складових суддівської винагороди - прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 01.01.2023 - 2684 грн, а на 01.01.2024 - 3028 грн на іншу розрахункову величину, яка Законом України "Про судоустрій і статус суддів" не передбачена (прожитковий мінімум для працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді - 2102,00 грн) у січні 2023 року на підставі абзацу 5 статті 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2023 рік", та у січні 2024 року, на підставі абзацу 5 статті 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2024 рік", була неправомірною. 
Відмовляючи у задоволенні позовних вимог до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Кіровоградській області, суд першої інстанції виходив з того, що останній виконує функції розпорядника бюджетних коштів лише щодо місцевих загальних судів, водночас, Господарський суд Кіровоградської області є самостійним розпорядником бюджетних коштів, який також здійснює видачу довідок про суддівську винагороду для обчислення розміру щомісячного довічного грошового утримання суддів у відставці. 
Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 10.02.2026 апеляційну скаргу господарського суду Кіровоградської області задоволено.
Рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 10.10.2024 скасовано та прийнято нову постанову.
В задоволенні адміністративного позову позивача відмовлено. 
Скасовуючи рішення суду першої інстанції та відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що у позивача відсутнє право на отримання довідок про суддівську винагороду станом на 01.01.2023 та на 01.01.2024 для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, виходячи з базового посадового окладу судді місцевого суду, визначеного на підставі норм ч. 2 ст. 130 Конституції України, ч.3 ст.135 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", ст.7 Закону України «Про Держаний бюджет України на 2023 рік» про встановлення прожиткового мінімуму для працездатних осіб з 01.01.2023 на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі 2684 грн та ст. 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2024 рік" про встановлення прожиткового мінімуму для працездатних осіб з 01.01.2024 на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі 3028 грн.
Такі висновки судом апеляційної інстанції сформовано на підставі висновків Великої Палати Верховного Суду, викладених у постанові від 24.04.2025 у справі №240/9028/24, де Велика Палата Верховного Суду відступила від висновків, викладених у постановах Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 13.07.2023 у справі № 280/1233/22 та 21.03.2024 у справі № 620/4971/23, і зазначила про те, що, починаючи з 2021 року у законах про Державний бюджет України на відповідний рік станом на 1 січня відповідного календарного року грошовий розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді, встановлювався у розмірі 2102 грн. 
ДОВОДИ ОСОБИ, ЯКА ПОДАЛА КАСАЦІЙНУ СКАРГУ, ТА ІНШИХ УЧАСНИКІВ СПРАВИ
З рішенням суду апеляційної інстанції не погодилась позивач, подала касаційну скаргу.
В обґрунтування касаційної скарги покликається на порушення судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.
Зокрема, як на підставу касаційного оскарження, особа, яка подала касаційну скаргу, покликається на те, що для спірних правовідносин спеціальними є норми статті 135 Закону України "Про судоустрій та статус суддів", які мають пріоритет стосовно положень Законів України "Про Державний бюджет України на 2023 рік" та "Про Державний бюджет України на 2024 рік".
Як на підставу касаційного оскарження скаржник покликається на те, що суд апеляційної інстанцій не врахував висновки щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладені у постановах Верховного Суду від 17.02.2026 у справі № 200/2309/25, від 12.09.2024 у справі № 580/2522/24, від 13.11.2024 у справі № 200/1707/24, від 20.02.2025 у справі №420/3716/24.
Також, як на підставу касаційного оскарження, позивач покликається на відсутність висновку Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах. 
Просить скасувати постанову суду апеляційної інстанції та залишити в силі рішення суду першої інстанції. 
Відповідачі у відзивах на касаційну скаргу просили відмовити у її задоволенні та залишити без змін постанову суду апеляційної інстанції. 
ВИСНОВКИ ВЕРХОВНОГО СУДУ
Відповідно до частини 4 статті 142 Закону №1402-VIII у разі зміни розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання.
Відповідно до частини 1 статті 135 Закону №1402-VIII суддівська винагорода регулюється цим Законом та не може визначатися іншими нормативно-правовими актами.
Відповідно до пункту 1 частини третьої статті 135 Закону №1402-VIII базовий розмір посадового окладу судді місцевого суду - 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року.
Відповідно до статті 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2023 рік" з 1 січня 2023 року прожитковий мінімум на одну особу установлено в розрахунку на місяць у розмірі 2589 гривень, а для основних соціальних і демографічних груп населення, зокрема, працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді, - 2102 гривні. 
Відповідно до статті 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2024 рік" прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць установлено у розмірі 2920 гривень, а для основних соціальних і демографічних груп населення, зокрема, працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді, - 2102 гривні.
Відповідно до статті 6 Закону України "Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії" базовим державним соціальним стандартом є прожитковий мінімум, встановлений законом, на основі якого визначаються державні соціальні гарантії та стандарти у сферах доходів населення, житлово-комунального, побутового обслуговування, соціального захисту, культури, охорони здоров`я та освіти.
Відповідно до статті 4 Закону України "Про прожитковий мінімум" прожитковий мінімум на одну особу, а також окремо для тих, хто відноситься до основних соціальних і демографічних груп населення, щороку затверджується Верховною Радою України в законі про Державний бюджет України на відповідний рік. Прожитковий мінімум публікується в офіційних виданнях загальнодержавної сфери розповсюдження.
Надаючи оцінку зазначеним положенням в контексті права на перерахунок довічного грошового утримання судді у зв`зку із зростанням прожиткового мінімуму Верховний Суд у складі судової палати у постанові від 17.02.2026 у справі № 200/2309/25 сформував наступні висновки:
«… Законом України "Про прожитковий мінімум" не визначено такого виду прожиткового мінімуму, як "прожитковий мінімум для працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді". Вказаним законом судді не віднесені до окремої соціальної чи демографічної групи населення, стосовно яких прожитковий мінімум повинен встановлюватися окремо.
…зміни до Закону України "Про судоустрій і статус суддів" в частині, яка регламентує розмір суддівської винагороди, а також в Закон України "Про прожитковий мінімум" щодо визначення розміру прожиткового мінімуму не вносилися, тож законних підстав для зменшення розміру прожиткового мінімуму, який встановлено для працездатних осіб на 1 січня календарного року, з метою визначення суддівської винагороди, немає.
Водночас Закон України "Про Державний бюджет України на 2024 рік" фактично змінив складову для визначення базового розміру посадового окладу судді, що порушує гарантії незалежності суддів, одна з яких передбачена частиною другою статті 130 Конституції України і частиною третьою статті 135 Закону України "Про судоустрій і статус суддів".
Судова палата наголошує, що Закон України "Про Державний бюджет України на 2024 рік" не повинен містити інакшого чи додаткового правового регулювання правовідносин, що охоплюються предметом регулювання інших законів України, особливо тієї сфери суспільних відносин, для яких діють спеціальні норми. Конституція України не надає закону про Державний бюджет України вищої юридичної сили стосовно інших законів.»
Застосовуючи зазначені висновки, Верховний Суд у постанові від 30.04.2026 у справі №620/15756/24 у правовідносинах, які є подібними до тих, які є спірними, у справі яка розглядається, дійшов висновку, що висновок суду апеляційної інстанції, що відповідач, відмовляючи позивачці як судді у відставці у видачі довідки для перерахунку щомісячного довічного грошового утримання, на тій підставі, що станом на 01.01.2024 розмір прожиткового мінімуму, який застосовується для обрахунку посадового окладу судді місцевого суду не змінювався, є необґрунтованими та таким, що суперечить вимогам частини другої статті 130 Конституції України і частини третьою статті 135 Закону України "Про судоустрій і статус суддів".
За таких обставин та сформованої практики Верховного Суду, суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку щодо протиправності дій Господарського суду Кіровоградської області щодо відмови позивачу у наданні довідок про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці із застосуванням для визначення посадового окладу судді, який працює на відповідній посаді, прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01.01.2023 у розмірі 2684,00 грн і станом на 01.01.2024 у розмірі 3028,00 грн та прийняв рішення про задоволення позовних вимог. 
Натомість висновки суду апеляційної інстанції ґрунтуються на неправильному застосуванні норм матеріального права, внаслідок чого скасовано судове рішення, яке відповідає закону.
Покликання суду апеляційної інстанції на висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені у постанові від 04.04.2025 у справі №240/9028/24, є безпідставними, оскільки на відміну від справи, яка розглядається, у справі №240/9028/24 правовідносини стосувались проведення розрахунку при звільненні та виключенні зі штату судді Вищого адміністративного суду України, зокрема, обрахунку розміру суддівської винагороди, допомоги на оздоровлення та вихідної допомоги у зв`язку з відставкою судді та іншого періоду, що виключає можливість врахування таких висновків під час вирішення справи яка розглядається.
Подібних висновків діійшов Верховний Суд у складі судової палати у постанові від 17.02.2026 у справі № 200/2309/25.
За правилами частини 1 статті 341 КАС України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.
Відповідно до статті 352 КАС України суд касаційної інстанції скасовує постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково і залишає в силі судове рішення суду першої інстанції у відповідній частині, якщо встановить, що судом апеляційної інстанції скасовано судове рішення, яке відповідає закону. 
Отже, враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду апеляційної інстанції, яким скасоване рішення суду першої інстанції, яке відповідає закону, необхідно скасувати, а рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 10.10.2024 - залишити в силі.
П О С Т А Н О В И В:
Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
Постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 10.02.2026 у справі №340/4332/24 скасувати.
Рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 10.10.2024 у справі №340/4332/24 залишити в силі.
Постанова набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною та не може бути оскаржена.

Судді:

О.П. Стародуб

В.М. Кравчук

С.Г. Стеценко