Справа № 522/1644/26-Е
Провадження № 2/522/5294/26
ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАІНИ

02 липня 2026 року        м. Одеса 
Приморський районний суд м. Одеси, у складі : 
головуючого - судді Науменко А.В.
за участю секретаря – Зелінська К.Ю.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі в порядку спрощеного позовного провадження цивільну за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «СУПЕРІУМ» до  ОСОБА_1 про стягнення заборгованості у сумі 386 138,60 грн
В С Т А Н О В И В:
02.02.2026 року позивач звернувся до Приморського районного суду м. Одеса з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості у сумі 386 138,60 грн.
За результатами автоматизованого розподілу справа передана для розгляду судді Приморського районного суду міста Одеси Павлик І.А.
Ухвалою суду від 09.02.2026 року відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.
На підставі розпорядження керівника апарату Приморського районного суду м. Одеси Шарага А.О. № 693/26 від 17.04.2026 та службової записки помічника судді, по справі 17.04.2026 проведено повторний автоматизований розподіл судової справи між суддями, в результаті якого справа передана в провадження судді Науменко А.В.
20.04.2026 року матеріали заяви передані головуючому судді. 
Позивач обґрунтовує позов тим, що 14.07.2020 року між АТ «УкрСибБанк» та відповідачем ОСОБА_1 було укладено кредитний договір-анкету № 96549721000, за умовами якого позичальнику встановлено ліміт кредитування у розмірі 41 600,00 грн зі строком дії до 05.08.2022 року. Банк свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі, забезпечивши відповідачу доступ до кредитних коштів, однак останній порушив умови договору щодо своєчасного повернення коштів та внесення обов`язкових платежів.
На підставі договору факторингу № 288 від 19.03.2025 року, укладеного між АТ «УкрСибБанк» та ТОВ «ФК «Суперіум», до нового кредитора в порядку статей 512, 514 Цивільного кодексу України перейшло право грошової вимоги до відповідача за вказаним кредитним договором. Факт відступлення права вимоги та здійснення розрахунків підтверджується відповідним актом приймання-передачі, витягом з реєстру боржників та платіжною інструкцією.
У зв`язку з невиконанням відповідачем договірних зобов`язань, 19.11.2025 року позивач направив на його адресу письмову вимогу про погашення боргу, яка була залишена без належного реагування та виконання. 
Станом на 23.12.2025 року утворилася заборгованість у загальному розмірі 386 138,60 грн, з яких 155 479,24 грн — заборгованість за основним боргом та 230 659,36 грн — заборгованість за відсотками. Оскільки одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається, а борг у добровільному порядку не сплачено, позивач на підставі статей 525, 526, 611, 1054 ЦК України просить суд стягнути з відповідача суму заборгованості, а також понесені судові витрати у розмірі 4 779,66 грн, що складаються з судового збору та поштових витрат, та розглянути справу за відсутності представника позивача в порядку заочного провадження.
У судове засідання призначене на 10.06.2026 року сторони не з`явились, про дату і час судового засідання повідомленні належним чином.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Відповідно до ч. 4,5 ст. 268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. 
Враховуючи те, що відповідач своїм правом на подання відзиву не скористався, про відкриття провадження був повідомлений належним чином а також те, що позивач не заперечував проти ухвалення заочного рішення, суд, керуючись положеннями ст. 280 ЦПК України вважає за можливе ухвалити у справі заочне рішення на підставі наявних у матеріалах справи доказах.
Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Враховуючи перебування головуючого судді у відпустці повний текст рішення виготовлено 02.07.2026 року.
Суд дослідивши матеріали справи встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків.
Судом встановлено, що 14.07.2020 року між АТ «УкрСибБанк» та відповідачем ОСОБА_1 було укладено кредитний договір-анкету про надання споживчого кредиту № 96549721000, за умовами якого позичальнику встановлено ліміт кредитування у розмірі 41 600,00 грн зі строком дії до 05.08.2022 року. Первісний кредитор свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі, надав відповідачу можливість розпоряджатися кредитними коштами, проте позичальник належним чином не виконував умови договору щодо своєчасного повернення кредиту та внесення обов`язкових платежів.
У подальшому, 19.03.2025 року між АТ «УкрСибБанк» та ТОВ «ФК «Суперіум» укладено договір факторингу № 288, відповідно до якого право грошової вимоги за зазначеним кредитним договором перейшло до позивача. Перехід права вимоги підтверджується актом приймання-передачі, витягом з реєстру боржників та платіжною інструкцією про оплату за договором факторингу. 19.11.2025 року новий кредитор направив відповідачу вимогу про усунення порушень та погашення заборгованості, яка була залишена боржником без виконання.
Відповідно до розрахунку заборгованості, внаслідок порушення відповідачем зобов`язань за кредитним договором, станом на 23.12.2025 року утворилася заборгованість у загальному розмірі 386 138,60 грн, з яких 155 479,24 грн становить заборгованість за основним боргом, а 230 659,36 грн — заборгованість за відсотками. 
Відповідно до положень ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.
За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Ч.1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
У ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно ст.1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.
Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст. 1048 ЦК України).
Згідно ч.1 ст.1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.
Ч.2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України).
Згідно із ч.1 ст.633 ЦК України, публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.
За змістом ст.634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Згідно зі ст. 1049 згаданого Кодексу, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Ч.2 ст.1050 ЦК України встановлено, що, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Відповідно до п.3 ч.1 ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки
Судом встановлено, що відповідач своєчасно не повернув грошові кошти для погашення заборгованості за кредитним договором, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договорів, що має відображення у розрахунках заборгованості за договорами. Таким чином, у порушення умов кредитних договорів, а також статей 509, 526, 1054 ЦК України, відповідач зобов`язання за вказаними договорами - не виконав. 
Доказів зворотного відповідачем надано – не було. 
Згідно ч.1 ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
У позовній заяві позивач просить стягнути з відповідача суму сплаченого судового збору, розмір якого становить 4779,66 гривень.
Згідно платіжної інструкції ТОВ «ФК СУПЕРІУМ» сплатив 4779,66 гривень в якості судового збору.
Враховуючи те, що суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних, вимога позивача про стягнення суми сплаченого судового збору – підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст. 2, 4, 12, 13, 27, 64, 76, 81, 95, 133, 141, ч.4 ст. 223, ч. 2 ст. 247, 258-259, 263-265, 268, 280-282, 354 ЦПК України, суд – 
У Х В А Л И В:
Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «СУПЕРІУМ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості у сумі 386 138,60 грн– задовольнити. 
Стягнути з Відповідача -  ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «СУПЕРІУМ» (код ЄДРПОУ 42024152) заборгованість в загальному розмірі – 386138,6 грн.
Стягнути з Відповідача -  ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ), на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «СУПЕРІУМ» (код ЄДРПОУ 42024152) судовий збір в розмірі 4779,66 грн.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 30 днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя          А.В. Науменко

Повний текст рішення виготовлений 02.07.2026 року.

Суддя          А.В. Науменко