Справа №359/8777/25 2-а/760/1643/25	

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 травня 2026 року м. Київ
Солом`янський районний суд м. Києва у складі головуючого судді Майстренка О.М., розглянувши за правилами спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -
встановив:
У липні 2025 року позивач звернувся до Бориспільського міськрайонного суду Київської області із позовом до капрала поліції 1 взводу 1 роти 2 батальйону полк 2 УПП в м. Києві Романенка Руслана Фуадовича, про скасування постанови серії ЕНА №5263540 від 19.07.2025, якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за а ч. 2 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП). 
Відповідно до змісту оскаржуваної постанови 19.07.2025 о 17.19 год. у м. Києві по шосе Харківське, 189 км., керуючи транспортним засобом BMW 3301, номерний знак НОМЕР_1 , користувався покажчиками повороту, які не відповідали вимогам ДСТУ 3649:2010, а саме задні покажчики повороту були встановлені червоного кольору, що не відповідає вимогам експлуатації транспортного. Крім того позивач не увімкнув аварійну світлову сигналізацію після зупинки на вимогу працівника поліції, чим порушив ДСТУ 3649:2010 (п. 6.1.5) та п.п. 9.1.а), 31.1, 31.4.3.а) ПДР України - використання приладів (зовнішніх, освітлювальних, попереджувальних сигналів) та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, за що його було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП.
Свої вимоги позивач мотивує тим, що автомобіль BMW 3301, номерний знак НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер ТЗ: НОМЕР_2 , яким керував позивач, було виготовлено у США та укомплектовано заводськими червоними задніми покажчиками повороту, які відповідають технічним стандартам США. 04 квітня 2025 року автомобіль пройшов сертифікацію відповідності в Україні та був офіційно зареєстрований у сервісному центрі МВС, а тому позивач не погоджується із невідповідністю покажчиків повороту вимогам ДСТУ 3649:2010.
Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 08.09.2025 справу направлено на розгляд за підсудністю до Солом`янського районного суду м. Києва.
Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями головуючим у справі визначено суддю Майстренка О.М.
Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 03.11.2025 позовну заяву залишено без руху та надано строк для усунення недоліків.
18 листопада 2025 року до суду надійшла заява позивача про усунення недоліків.
Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 19.11.2025 відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.
26 грудня 2025 року до суду надійшов відзив на позовну заяву ОСОБА_1 , в якому відповідач просив відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. 
02 січня 2026 року до суду надійшла відповідь позивача на відзив відповідача в якій позивач просить скасувати оскаржувану постанову.
Суд, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов такого висновку.
Судом встановлено, що відповідно до постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №5263540 від 19.07.2025, 19.07.2025 о 17.19 год. у м. Києві по шосе Харківське, 189 км., водій керуючи транспортним засобом, користувався покажчиками повороту, які не відповідали вимогам ДСТУ 3649:2010, а саме задні покажчики повороту були встановлені червоного кольору, що не відповідає вимогам експлуатації транспортного, а також не увімкнув аварійну світлову сигналізацію після зупинки на вимогу працівника поліції, чим порушив ДСТУ 3649:2010 (п. 6.1.5) та п.п. 9.1.а), 31.1, 31.4.3.а) ПДР України - використання приладів (зовнішніх, освітлювальних, попереджувальних сигналів) та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів 
Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Частина 1 ст. 222 КУпАП визначає перелік справ про адміністративні правопорушення, які розглядають органи Національної поліції. Зокрема, до повноважень Національної поліції віднесено розгляд справ про адміністративні правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 122 КУпАП.
Відповідно до ч. 2 ст. 222 КУпАП передбачено, що від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.
З метою встановлення нормативно-правового регулювання здійснення проваджень уповноваженими особами Національної поліції України у справах про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, наказом № 1395 від 07.11.2015 року МВС України затверджено відповідну Інструкцію з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі (далі - Інструкція).
Відповідно до п. 4 Розділу І Інструкції, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України (зокрема, правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП) поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.
Частини 9 та 10 Розділ ІІІ Інструкції передбачають, що розгляд справи розпочинається з представлення поліцейського, який розглядає цю справу. Поліцейський, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення (якщо складення протоколу передбачається КУпАП), заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання. Під час розгляду справи потерпілого може бути опитано як свідка. Поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Згідно з ч. 1, 2 розділу ІV Інструкції, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, поліцейський виносить постанову по справі про адміністративне правопорушення. Зміст постанови по справі про адміністративне правопорушення повинен відповідати статті 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Положеннями ст. 283 КУпАП визначено, що постанова повинна містити, зокрема опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акту, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення.
Оскаржуваною постановою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за 
ч. 2 ст.122 КУпАП та зазначено, що позивач ОСОБА_1 порушив п.п. 31.1., 31.4.3 а ПДР України.
Так, порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України 
"Про дорожній рух" № 3353 від 30.06.1993, встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001.
Згідно п. 31.1 ПДР України технічний стан транспортних засобів та їх обладнання повинні відповідати вимогам стандартів, що стосуються безпеки дорожнього руху та охорони навколишнього середовища, а також правил технічної експлуатації, інструкцій підприємств-виробників та іншої нормативно-технічної документації.
У відповідності до пп. 31.4, 31.4.3 "а" ПДР України, забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідності таким вимогам, зокрема, якщо кількість, тип, колір, розміщення і режим роботи зовнішніх світлових приладів не відповідають вимогам конструкції транспортного засобу.
Статтею 33 Закону України «Про дорожній рух» передбачено, що технічний стан транспортних засобів, що перебувають в експлуатації, у частині, що стосується безпеки дорожнього руху та охорони навколишнього середовища, має відповідати правилам, нормативам і стандартам, затвердженим у встановленому порядку. Обов`язок щодо забезпечення належного технічного стану транспортних засобів покладається на їх власників або інших осіб, які їх експлуатують, згідно з чинним законодавством.
Так, ДСТУ 3649:2010 «Колісні транспортні засоби. Вимоги щодо безпечності технічного стану та методи контролювання» (надалі ДСТУ 3649:2010) визначені вимоги до технічного стану колісних транспортних засобів (далі КТЗ).
Відповідно до п. 5.1 ДСТУ 3649:2010 технічний стан КТЗ повинен відповідати вимогам законодавства, чинних нормативних документів щодо безпеки дорожнього руху й охорони навколишнього середовища та вимогам підприємства-виробника.
Пунктом 6.1 ДСТУ 3649:2010 встановлено вимоги до зовнішніх світлових приладів.
Відповідно до підпункту 6.1.1 пункту 6.1 ДСТУ 3649:2010 не дозволено змінювати розташування приладів зовнішніх світлових (далі ПЗС), їх демонтувати, встановлювати додаткові ПЗС, а також змінювати режим роботи ПЗС, якщо це не передбачено конструкцією або документами щодо погодження переобладнання КТЗ.
Кількість, колір та наявність ПЗС на КТЗ визначають відповідно до таблиці 1 підпункту 6.1.5 ДСТУ 3649:2010. Так, обов`язково на всіх категорій задні покажчики повороту установлюються автожовтого кольору, що є обов`язковим для всіх категорій. При цьому кількість задніх покажчиків повороту становить 2 або 4.
Методи контролювання зовнішніх світлових приладів визначені п. 7.1. ДСТУ 3649:2010, згідно пп. 7.1.1 якого відповідність вимогам 6.1.1.-6.1.5, 6.1.6.3, 6.1.7.1-6.1.7.3, 6.1.7.5, 6.1.7.6 перевіряють візуально.
Диспозиція ч. 2 ст. 122 КУпАП передбачає відповідальність за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.
Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Згідно зі ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 N14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст.283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.
Верховний Суд у складі Касаційного адміністративного суду у постанові від 26.04.2018 у справі №338/1/17 зробив висновок про те, що сама постанова про адміністративне правопорушення не може розцінюватись як беззаперечний доказ вчинення правопорушення, оскільки саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення. Така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення.
У ч. 1 ст. 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
У постанові про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕНА №5263540 від 19.07.2025 не зазначено та до постанови не додано жодних доказів на підтвердження факту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП.
При цьому, відповідачем не надано належних доказів того, що на автомобілі BMW 3301, реєстраційний номер НОМЕР_1 переобладнано задні покажчики повороту.
Відеозапису бодікамер відповідачем до відзиву долучено не було.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Суд при вирішенні справи керується, зокрема, принципом верховенства права.
У статті 62 Конституції України зазначено, що вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях.
За таких підстав, суд дійшов висновку про недоведеність суб`єктом владних повноважень наявності в діях ОСОБА_1 як складу адміністративного правопорушення, передбаченого 
ч. 2 ст. 122 КУпАП так і самої події.
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю.
Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення ..
Враховуючи викладене вище, суд вважає за необхідне скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕНА №5263540 від 19.07.2025, про накладення адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 510 грн. та закрити провадження по справі про адміністративне правопорушення.
Згідно з ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
За таких підстав суд вважає за необхідне, на підставі ч. 1 ст. 139 КАС України, стягнути з відповідач, Департаменту патрульної поліції, за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 605,60 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст. 19, 62 Конституції України, ст. 9, 140, 222, 245, 247, 251, 252, 258, 280 КУпАП, ст. 2, 5, 6-11, 72-79, 90, 243, 246, 250, 255, 268-272, 286 КАС України, суд, -
ухвалив:
Позовну заяву ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - задовольнити.
Постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕНА №5263540 від 19.07.2025 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ч. 2 ст. 122 КУпАП у виді штрафу у розмірі 510 грн - скасувати.
Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 - закрити.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок (номер рахунку IBAN: НОМЕР_3 , Банк АТ «ПУМБ»,
РНОКПП НОМЕР_4 ).
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів до Шостого апеляційного адміністративного суду.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості щодо учасників справи:
позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 ;
відповідач: Департамент патрульної поліції, адреса юридичної особи: вул. Федора Ернста, 3, м. Київ, 03048, ЄДРПОУ 40108646.

Суддя     О. Майстренко