ПОСТАНОВА
Іменем України

19 травня 2026 року 
м. Київ

справа №855/11/25
адміністративне провадження № А/990/15/25 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
Головуючого - Кашпур О.В.,
суддів: Жука А.В., Мацедонської В.Е., Мельник-Томенко Ж.М., Уханенка С.А.,

за участю:
секретаря судового засідання - Пушенко О.І.,
представників позивача - Заяць В.В., Муханова А.І.,
представника відповідача - Чекмана М.П., Шульженка Д.Ю., Бондаренко Д.Р., 

розглянувши у відкритому судовому засіданні у режимі відеоконференції адміністративну справу №855/11/25 (провадження А/990/15/25) за позовом Державної служби України з етнополітики та свободи совісті до Київської Митрополії Української Православної Церкви про припинення релігійної організації, 
за апеляційною скаргою Київської Митрополії Української Православної Церкви на ухвалу Шостого апеляційного адміністративного суду від 30 жовтня 2025 року, прийняту у складі колегії суддів: головуючого судді Кобаля М.І., суддів Бужак Н.П., Черпака Ю.К.,

УСТАНОВИВ:

І. Короткий зміст позовних вимог 
1. Державна служба України з етнополітики та свободи совісті звернулася до суду з адміністративним позовом до Київської Митрополії Української Православної Церкви про припинення релігійної організації, у якому просить:
- припинити релігійну організацію Київська Митрополія Української Православної Церкви (ЄДРПОУ 21510633, зареєстровану 05.08.1991 за адресою Україна, 01015, м. Київ, вул. Лаврська, 15, корпус 49), в результаті ліквідації;
- передати майно, кошти та інші активи, що перебувають у власності релігійної організації Київська Митрополія Української Православної Церкви (ЄДРПОУ 21510633, яка зареєстрована 05.08.1991 за адресою Україна, 01015, м. Київ, вул. Лаврська, 15, корпус 49), крім культового, у власність держави;
- визначити строк для подання вимог кредиторів два місяці з дня оприлюднення повідомлення про рішення щодо припинення юридичної особи.
2. У позовній заяві позивач вказує про наявність підстав для припинення Київської Митрополії Української Православної Церкви відповідно до пункту 6 частини другої статті 16 Закону України «Про свободу совісті та релігійні організації», у зв`язку із невиконанням відповідачем припису про усунення порушення, передбаченого статтею 30 вказаного Закону, відповідно до встановленого цим Законом строку.
3. Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 03 вересня 2025 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі №855/11/25 за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
4. Київською Митрополією Української Православної Церкви 18 вересня 2025 року до Шостого апеляційного адміністративного суду подано зустрічний позов, в якому вона просить суд:
- прийняти зустрічний позов Київської Митрополії Української Православної Церкви до спільного розгляду з первісним позовом Державної служби з етнополітики та свободи совісті до Київської Митрополії Української Православної Церкви про припинення релігійної організації;
- визнати протиправною бездіяльність Державної служби України з етнополітики та свободи совісті, яка полягає у ненаправленні Київській Митрополії Української Православної Церкви Припису про усунення порушень законодавства про свободу совісті та релігійні організації від 17.07.2025 Ме П-1;
- зобов`язати Державну службу України з етнополітики та свободи совісті направити Київській Митрополії Української Православної Церкви у письмовій формі на адресу місцезнаходження юридичної особи: Україна, 01015, місто Київ, вулиця Лаврська, будинок 15, корпус 49, Припис про усунення порушень законодавства про свободу совісті та релігійні організації від 17.07.2025 П-1;
- визнати протиправною бездіяльність Державної служби України з етнополітики та свободи совісті, яка полягає у невчиненні повідомлення у письмовій формі про прийняте Державною службою України з етнополітики та свободи совісті рішення про визнання Київської Митрополії Української Православної Церкви афілійованою з іноземною релігійною організацією, діяльність якої в Україні заборонена відповідно до статті 3 Закону України "Про захист конституційного ладу у сфері діяльності релігійних організацій";
- зобов`язати Державну службу України з етнополітики та свободи совісті повідомити Київську Митрополію Української Православної Церкви у письмовій формі на адресу місцезнаходження юридичної особи: Україна, 01015, місто Київ, вулиця Лаврська, будинок 15, корпус 49, про прийняте Державною службою України з етнополітики та свободи совісті рішення про визнання Київської Митрополії Української Православної Церкви афілійованою з іноземною релігійною організацією, діяльність якої в Україні заборонена відповідно до статті 3 Закону України "Про захист конституційного ладу у сфері діяльності релігійних організацій".
5. Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 22 вересня 2025 року прийнято зустрічний позов Київської Митрополії Української Православної Церкви до спільного розгляду з первісним позовом у справі №855/11/25 за позовом Державної служби України з етнополітики та свободи совісті до Київської Митрополії Української Православної Церкви про припинення релігійної організації. Вимоги за зустрічним позовом об`єднано в одне провадження з первісним позовом.
ІІ. Короткий зміст ухвали суду першої інстанції і мотиви її постановлення 
6. Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 30 жовтня 2025 року позовні вимоги за зустрічним позовом Київської Митрополії Української Православної Церкви до Державної служби України з етнополітики та свободи совісті про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії виділено в окреме самостійне провадження та направлено за підсудністю до Київського окружного адміністративного суду для подальшого розгляду. У провадженні Шостого апеляційного адміністративного суду залишено на розгляді справу №855/11/25 за позовною заявою Державної служби України з етнополітики та свободи совісті до Київської Митрополії Української Православної Церкви про припинення релігійної організації.
7. Ухвала суду мотивована тим, що у даному випадку на позовні вимоги за зустрічним позовом Київської Митрополії Української Православної Церкви до Державної служби України з етнополітики та свободи совісті про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії не можуть бути об`єднані в одне провадження з первісним позовом, відповідно до частини третьої статті 177 Кодексу адміністративного судочинства України.
8. Суд першої інстанції уважав за необхідне позовні вимоги за зустрічним позовом Київської Митрополії Української Православної Церкви до Державної служби України з етнополітики та свободи совісті про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії виділити в окреме самостійне провадження на підставі частини шостої статті 172 КАС України та направити за підсудністю до Київського окружного адміністративного суду для подальшого розгляду, а справу №855/11/25 за позовною заявою Державної служби України з етнополітики та свободи совісті до Київської Митрополії Української Православної Церкви про припинення релігійної організації залишив на розгляді у провадженні Шостого апеляційного адміністративного суду.
ІІІ. Короткий зміст вимог апеляційної скарги
9. Не погоджуючись із ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 30 жовтня 2025 року, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, Київська Митрополія Української Православної Церкви звернулася до Верховного Суду із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати оскаржуване судове рішення. Позовні вимоги за зустрічним позовом Київської Митрополії Української Православної Церкви до Державної служби України з етнополітики та свободи совісті про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії направити до подальшого розгляду до Шостого апеляційного адміністративного суду.
10. На обґрунтування апеляційної скарги відповідач вказує на неправильне застосування Шостим апеляційним адміністративним судом статей 172, 177, 289-9 КАС України. Так, відповідач зазначає, що суд першої інстанції, пославшись на частину шосту статті 172 Кодексу адміністративного судочинства України по «роз`єднання позовних вимог», у резолютивній частині ухвали постановив не роз`єднати позовні вимоги, а «виділити в окреме самостійне провадження», що взагалі не передбачено Кодексом адміністративного судочинства України. Питання об`єднання первісного та зустрічного позову врегульовані частиною другою статті 177 Кодексу адміністративного судочинства України, де застосовуються відмінні від статті 172 Кодексу адміністративного судочинства України критерії для такого спільного розгляду, а саме: обидва позови взаємопов`язані; спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин; або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову. Якщо саме ці вимоги не дотримані, то зустрічний позов повертається. Направлення зустрічного позову за підсудністю (що зробив Шостий апеляційний адміністративний суд) Кодекс адміністративного судочинства України взагалі не регулює.
11. Також відповідач посилається на те, що в ухвалі Шостого апеляційного адміністративного суду від 22 вересня 2025 року суд зазначив, що зустрічний позов Київської Митрополії Української Православної Церкви відповідає вимогам статей 160, 161, 172 Кодексу адміністративного судочинства України, пов`язаний із первісним позовом, виникає з одних правовідносин, а тому приймається до спільного розгляду з первісним позовом. Отже, суд вже вирішив вказане процесуальне питання ще на етапі прийняття зустрічного позову та спільного розгляду його з первісним позовом. Будь-яких підстав для повернення зустрічного позову в порядку статті 177 КАС України немає, оскільки зустрічний позов відповідає усім критеріям, визначеним частиною другою статті 177 Кодексу адміністративного судочинства України.
12. На думку відповідача, ухвала Шостого апеляційного адміністративного суду від 30.10.2025 постановлена із порушенням норм процесуального права.
13. Також Київська Митрополія Української Православної Церкви вважає, що наявна суперечлива та непослідовна позиція колегії суддів Шостого апеляційного адміністративного суду щодо одного й того ж процесуального питання - прийняття зустрічного позову та об`єднання його з первісним позовом, оскільки всупереч своїй попередній позиції, викладеній в ухвалі Шостого апеляційного адміністративного суду від 22 вересня 2025 року, ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 30 жовтня 2025 року позовні вимоги за зустрічним позовом Київської Митрополії Української Православної Церкви до Державної служби України з етнополітики та свободи совісті про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії виділено в окреме самостійне провадження та направлено за підсудністю до Київського окружного адміністративного суду для подальшого розгляду.
14. Стосовно неправильного, на думку відповідача, застосування судом статті 289-9 Кодексу адміністративного судочинства України, то Київська Митрополія Української Православної Церкви вважає, що вказана стаття взагалі не регулює питання спільного розгляду первісного та зустрічного позову. Це врегульовано виключно статтею 177 Кодексу адміністративного судочинства України. Натомість стаття 289-9 Кодексу адміністративного судочинства України не містить обмежень процесуальних прав сторін, передбачених загальними положеннями Кодексу, зокрема права відповідача подати зустрічний позов.
15. Крім того апелянт зазначає, що виділивши позовні вимоги за зустрічним позовом в окреме провадження у непроцесуальний спосіб, суд обмежив право відповідача на розгляд зустрічного позову спільно із первісним. Зустрічний позов є одним із ефективних інструментів захисту відповідача, який надає можливість відповідачу не лише захиститися проти пред`явленого позову, а й відновити власне право у разі його порушення позивачем. Відповідач не може бути обмежений у праві на подання зустрічного позову через визначення законодавцем виключної підсудності для розгляду адміністративної справи за позовом центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері релігії, до Шостого апеляційного адміністративного суду (пункт 4 частини другої статті 22 Кодексу адміністративного судочинства України).
IV. Короткий зміст відзиву на апеляційну скаргу 
16. Позивач надав до суду відзив на апеляційну скаргу, в якому просить суд апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції - без змін.
V. Рух справи у суді апеляційної інстанції
17. Ухвалою Верховного Суду в складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: судді-доповідача Кашпур О.В., суддів Жука А.В., Мацедонської В.Е., Мельник-Томенко Ж.М., Уханенка С.А., від 18 листопада 2025 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Київської Митрополії Української Православної Церкви на ухвалу Шостого апеляційного адміністративного суду від 30 жовтня 2025 року.
18. Ухвалою Верховного Суду в складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: судді-доповідача Кашпур О.В., суддів Жука А.В., Мацедонської В.Е., Мельник-Томенко Ж.М., Уханенка С.А., від 26 листопада 2025 року закінчено підготовчі дії і призначено справу №855/11/25 (провадження А/990/15/25) до апеляційного розгляду у судовому засіданні на 16 грудня 2025 року о 15:00 год в приміщенні Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду за адресою: м. Київ, вул. Князів Острозьких, 8, корп. 5.
19. У судовому засіданні 16 грудня 2025 року задоволено клопотання адвоката Чекмана М.П., представника Київської Митрополії Української Православної Церкви, про відкладення (перенесення) розгляду справи; розгляд справи відкладено на 24 лютого 2026 року на 15:00 год.
20. 24 лютого 2026 року до Суду надійшла заява Управління Ізюмської Єпархії Української Православної Церкви про залучення у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача за первісним позовом у справі №855/11/25.
21. Суд протокольною ухвалою від 24 лютого 2026 року відмовив у задоволенні заяви Управління Ізюмської Єпархії Української Православної Церкви про залучення у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача за первісним позовом.
22. 24 лютого 2026 року у судовому засіданні адвокатом Чекманом М.П., представником Київської Митрополії Української Православної Церкви, подано заяву про відвід колегії суддів: Кашпур О.В., Жука А.В., Мацедонської В.Е., Мельник-Томенко Ж.М., Уханенка С.А. від участі у розгляді справи №855/11/25 (провадження А/990/15/25) за позовом Державної служби України з етнополітики та свободи совісті до Київської Митрополії Української Православної Церкви про припинення релігійної організації.
23. Ухвалою Верховного Суду від 24 лютого 2026 року відмовлено у задоволенні заяви адвоката Чекмана М.П., представника Київської Митрополії Української Православної Церкви, про відвід колегії суддів: Кашпур О.В., Жука А.В., Мацедонської В.Е., Мельник-Томенко Ж.М., Уханенка С.А. від участі у розгляді справи №855/11/25 (провадження А/990/15/25) за позовом Державної служби України з етнополітики та свободи совісті до Київської Митрополії Української Православної Церкви про припинення релігійної організації. Оголошено перерву до 12 березня 2026 року до 12:00 год.
24. 06 березня 2026 року адвокат Шульженко Денис Юрійович, представник Київської Митрополії Української Православної Церкви, надіслав до Суду клопотання про участь у судовому засіданні 12 березня 2026 року о 12:00, а також за необхідності в усіх наступних судових засіданнях в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за допомогою власних технічних засобів у справі №855/11/25 (провадження А/990/15/25).
25. Ухвалою Верховного Суду від 10 березня 2026 року задоволено клопотання адвоката Шульженка Дениса Юрійовича, представника Київської Митрополії Української Православної Церкви, про участь у судовому засіданні 12 березня 2026 року о 12:00, а також в усіх наступних судових засіданнях в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за допомогою власних технічних засобів у справі №855/11/25 (провадження А/990/15/25).
26. 11 березня 2026 року адвокат Караговнік Антон Юрійович, представник Київської Митрополії Української Православної Церкви, надіслав до Суду заяву про участь у судовому засіданні 12 березня 2026 року о 12:00 год в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за допомогою програмного забезпечення EASYCON у справі №855/11/25 (провадження А/990/15/25).
27. Ухвалою Верховного Суду від 11 березня 2026 року відмовлено у задоволенні заяви Караговніка Антона Юрійовича, представника Київської Митрополії Української Православної Церкви, про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду у справі №855/11/25 (провадження А/990/15/25).
28. 12 березня 2026 року у судовому засіданні адвокатом Бондаренко Д.Р., представником Київської Митрополії Української Православної Церкви, подано заяву про відвід суддів: Мацедонської В.Е., Мельник-Томенко Ж.М. від участі у розгляді справи №855/11/25 (провадження А/990/15/25) за позовом Державної служби України з етнополітики та свободи совісті до Київської Митрополії Української Православної Церкви про припинення релігійної організації.
29. Ухвалою Верховного Суду від 12 березня 2026 року відмовлено у задоволенні заяви адвоката Бондаренко Д.Р., представника Київської Митрополії Української Православної Церкви, про відвід суддів: Мацедонської В.Е., Мельник-Томенко Ж.М., від участі у розгляді справи №855/11/25 (провадження А/990/15/25) за позовом Державної служби України з етнополітики та свободи совісті до Київської Митрополії Української Православної Церкви про припинення релігійної організації.
30. Ухвалою Верховного Суду від 12 березня 2026 року відмовлено у задоволенні заяви Свято-Успенської Києво-Печерської Лаври (Чоловічий монастир) Української Православної Церкви про приєднання до апеляційної скарги Київської Митрополії Української Православної Церкви на ухвалу Шостого апеляційного адміністративного суду від 30 жовтня 2025 року у справі №855/11/25 (провадження А/990/15/25.
31. Ухвалою Верховного Суду від 12 березня 2026 року задоволено клопотання Бондаренко Діани Русланівни про витребування справи. Витребувано у Шостого апеляційного адміністративного суду всі матеріали справи №855/11/25 та вказано про необхідність надіслання матеріали справи до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду до 27 березня 2025 року.
32. Ураховуючи, що з Шостого апеляційного адміністративного суду було витребувано матеріали справи, Судом оголошено перерву до 02 квітня 2026 року до 12:00 год. 
33. 02 квітня 2026 року судове засідання не відбулося у зв`язку із відсутністю повного складу колегії суддів.
34. Ухвалою Верховного Суду від 27 квітня 2026 року справу призначено до апеляційного розгляду у судовому засіданні на 19 травня 2026 року об 11:00 год.
35. 19 травня 2026 року у судовому засіданні адвокатом Бондаренко Д.Р., представником Київської Митрополії Української Православної Церкви, подано заяву про відвід колегії суддів: Кашпур О.В., Жука А.В., Мацедонської В.Е., Мельник-Томенко Ж.М., Уханенка С.А. від участі у розгляді справи №855/11/25 (провадження А/990/15/25) за позовом Державної служби України з етнополітики та свободи совісті до Київської Митрополії Української Православної Церкви про припинення релігійної організації.
36. Ухвалою Верховного Суду від 19 травня 2026 року відмовлено у задоволенні заяви адвоката Бондаренко Д.Р., представника Київської Митрополії Української Православної Церкви, про відвід колегії суддів: Кашпур О.В., Жука А.В., Мацедонської В.Е., Мельник-Томенко Ж.М., Уханенка С.А. від участі у розгляді справи №855/11/25 (провадження А/990/15/25).
VІ. Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги з посиланням на норми права, якими керувався суд апеляційної інстанції
37. Відповідно до приписів частини першої статті 172 КАС України в одній позовній заяві може бути об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги.
38. Частиною другою вказаної статті передбачено, що суд з урахуванням положень частини першої цієї статті може за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи об`єднати в одне провадження декілька справ за позовами: 
39. 1) одного й того самого позивача до одного й того самого відповідача; 
40. 2) одного й того самого позивача до різних відповідачів; 
41. 3) різних позивачів до одного й того самого відповідача.
42. Згідно з частиною третьою статті 172 КАС України об`єднання справ в одне провадження допускається до початку підготовчого засідання, а у спрощеному позовному провадженні - до початку розгляду справи по суті у кожній із справ.
43. Відповідно до частини шостої статті 172 КАС України суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи вправі до початку розгляду справи по суті роз`єднати позовні вимоги, виділивши одну або декілька об`єднаних вимог в самостійне провадження, якщо це сприятиме виконанню завдання адміністративного судочинства.
44. Розгляд позовних вимог, виділених у самостійне провадження, здійснює суддя, який прийняв рішення про роз`єднання позовних вимог.
45. Частиною сьомою статті 172 КАС України встановлено, що про об`єднання справ в одне провадження або роз`єднання позовних вимог, про відмову в об`єднанні справ в одне провадження, роз`єднанні позовних вимог суд постановляє ухвалу.
46. При цьому, відповідно до приписів частини десятої статті 172 КАС України справи, об`єднані в одне провадження, роз`єднанню не підлягають.
47. Приписи статті 177 КАС України закріплюють право відповідача на пред`явлення зустрічного позову, а також визначають умови та процесуальний порядок його прийняття судом.
48. Відповідно до частини першої статті 177 КАС України відповідач, який не є суб`єктом владних повноважень, має право пред`явити зустрічний позов у строк для подання відзиву.
49. Частиною другою вказаної статті зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов`язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову.
50. Згідно з частиною третьою статті 177 КАС України вимоги за зустрічним позовом ухвалою суду об`єднуються в одне провадження з первісним позовом.
51. Аналіз наведених правових норм дає підстави для висновку про те, що приписи частини шостої статті 172 КАС України визначають процесуальний порядок роз`єднання позовних вимог і виділення однієї або декількох об`єднаних вимог в самостійне провадження. Вказані правові норми не поширюються на процесуальний порядок та умови пред`явлення зустрічного позову, а також на правила його прийняття судом до спільного розгляду, передбачені статтею 177 КАС України, оскільки перебувають у прямому системному зв`язку лише з частиною другою статті 172 КАС України.
52. Як встановлено судом, 22 вересня 2025 року Шостий апеляційний адміністративний суд постановив ухвалу, якою прийняв зустрічний позов Київської Митрополії Української Православної Церкви до спільного розгляду з первісним позовом у справі №855/11/25 за позовом Державної служби України з етнополітики та свободи совісті до Київської Митрополії Української Православної Церкви про припинення релігійної організації. Вказаним судовим рішенням суд першої інстанції об`єднав в одне провадження вимоги за зустрічним позовом з первісним позовом на підставі частин другої та третьої статті 177 КАС України.
53. В подальшому оскаржуваною ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 30 жовтня 2025 року позовні вимоги за зустрічним позовом Київської Митрополії Української Православної Церкви до Державної служби України з етнополітики та свободи совісті про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії виділені в окреме самостійне провадження на підставі частини шостої статті 172 КАС України та направлені за підсудністю до Київського окружного адміністративного суду для подальшого розгляду.
54. Таким чином, постановляючи ухвалу про виділення в окреме самостійне провадження позовних вимог за зустрічним позовом на підставі частини шостої статті 172 КАС України, які ухвалою від 22 вересня 2025 року були прийняті до спільного розгляду з первісним позовом у справі №855/11/25 на підставі частин другої та третьої статті 177 КАС України, Шостий апеляційний адміністративний суд діяв всупереч наведеним приписам процесуального закону. 
55. Також Верховний Суд наголошує, що посилаючись на процесуальну неможливість об`єднання зустрічного позову з первісним на підставі частини третьої статті 177 КАС України, суд першої інстанції залишив поза увагою, що питання спільного розгляду первісного та зустрічного позовів уже було вирішено шляхом постановлення відповідної ухвали про їх об`єднання від 22 вересня 2025 року.
56. Тому Верховний Суд дійшов висновку про те, що ухвала Шостого апеляційного адміністративного суду від 30 жовтня 2025 року є незаконною.
57. За змістом частини першої статті 320 КАС підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.
58. Оскільки судом першої інстанції порушено норми процесуального права, які призвели до ухвалення помилкового судового рішення, тому оскаржуване судове рішення підлягає скасуванню, а справа направленню для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Керуючись статтями 289-9, 308, 310, 312, 320, 322 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд
П О С Т А Н О В И В:
1. Апеляційну скаргу Київської Митрополії Української Православної Церкви задовольнити. 
2. Ухвалу Шостого апеляційного адміністративного суду від 30 жовтня 2025 року у справі №855/11/25 скасувати, а справу №855/11/25 направити для продовження розгляду до Шостого апеляційного адміністративного суду.
Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення, є остаточною і оскарженню не підлягає. 
Повний текст складено 21 травня 2026 року.

Головуючий: О. В. Кашпур
Судді: А.В. Жук
В.Е. Мацедонська
Ж.М. Мельник-Томенко
С.А. Уханенко