КОЗЯТИНСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ
Іменем України
Справа №133/778/25
30.04.2026 м. Козятин
Козятинський міськрайонний суд Вінницької області у складі головуючого судді Гуменюка О.О., за участю секретаря судових засідань Корбут Ю.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жительки АДРЕСА_1 , до Козятинської міської ради, код ЄДРПОУ 2306312, про визначення додаткового строку на прийняття спадщини,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду із позовом, в якому просить визначити їй додатковий строк, терміном один місяць з дня набрання рішенням суду законної сили, для подачі заяви про прийняття спадщини за заповітом після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Позов мотивовано тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_2 , яка на день смерті була зареєстрована та проживала за адресою: АДРЕСА_2 . Разом із ОСОБА_2 за вище вказаною адресою тимчасово проживала без реєстрації дочка - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . За життя ОСОБА_2 25.04.2014 склала заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Зміївського районного нотаріального округу Харківської області та зареєстрований в реєстрі №591, відповідно до умов якого заповіла їй та ОСОБА_3 в рівних частках кожному все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося. Спадкоємець ОСОБА_3 , який на даний час постійно проживає в Сполучених Штатах Америки, у встановлений законом строк спадщину не прийняв, звертатись за продовженням цього строку не має наміру і претензій до того, щоб свідоцтво про право на спадщину було видане на її ім`я, не має. Позивач вказує, що лише після звернення до нотаріуса вона дізналась про наявність заповіту, який життя склала її мати. В цей же день позивач поїхала до будинку, де була зареєстрована покійна матір та перебираючи документи, знайшла заповіт від 25.04.2014. Іншими причинами, які слугували підставою пропуску строку для прийняття спадщини після смерті спадкоємця, є оголошення в країні воєнного стану та суттєве погіршення її стану здоров`я, яка є інвалідом 3 групи. Вона була вимушена переїхати до м. Києва та з об`єктивних причин була позбавлена можливості звернутися у шестимісячний строк після відкриття спадщини із заявою про прийняття спадщини. Через бойові дії та погіршення стану здоров`я, позивач лише у 08.01.2025 звернулась до приватного нотаріуса Барської І.О. із заявою про прийняття спадщин, проте, останнім їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом з підстави пропуску строку для прийняття спадщини. Позивач вважає, що нею пропущено зазначений строк з поважної причини, що стало підставою для звернення до суду з даним позовом.
Ухвалою суду від 26.11.2025 у справі відкрито загальне позовне провадження.
Ухвалою суду від 20.01.2026 закрито підготовче провадження у справі.
У судовому засіданні від 18.02.2026 позивач ОСОБА_1 та її представник - адвокат Кузьмінський Ю.В. позов підтримали, з підстав наведених у позові, просили його задовольнити. 
У судове засідання представник Козятинської міської ради не з`явився, надав до суду заяву, в якій просить розгляд справи провести за його відсутності, позов визнає в повному обсязі. 
Відповідно до ч.ч.1, 4 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.
Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що визнання позову представником відповідача Козятинської міської ради суперечить закону, а тому у прийнятті визнання відповідачем позову слід відмовити, а також у задоволені позову слід відмовити з огляду на наступне.
Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 10.10.2023.
З копії довідки від 20.07.2022 №540-5001894082 УПСЗН Козятинської міської ради вбачається, що ОСОБА_2 взята на облік внутрішньо переміщеної особи та проживає: АДРЕСА_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 .
Відповідно до копії довідки до акта огляду медико-соціальної експертної комісії серії 12 ААГ №027520 від 11.07.2022 ОСОБА_2 є інвалідом першої групи "А" безстроково. 
Згідно з копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 10.02.1962 батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , записано ОСОБА_5 та ОСОБА_6 .
Як вбачається з копії Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища №00049205260 від 04.02.2025 до державного реєстру актів цивільного стану громадян внесено реєстраційний запис, параметрами якого є реєстрація актового запису про шлюб; відомості про актовий запис: номер актового запису: 49, дата складання: 18.08.1984, орган державної реєстрації актів цивільного стану, що склав актовий запис: Печенізька селищна рада Печенізького району; відомості про чоловіка: ОСОБА_7 ; відомості про дружину до реєстрації шлюбу: ОСОБА_8 , прізвище якої після реєстрації шлюбу: ОСОБА_9 ; відомості про розірвання шлюбу: орган реєстрації актів цивільного стану: відділ державної реєстрації актів цивільного стану по Чугуївському району реєстраційної служби Чугуївського міськрайонного управління юстиції Харківської області; номер актового запису про розірвання шлюбу: 96; дата складання: 28.08.1998.
Згідно експертного висновку №056/231-n від 20.02.2025 українські записи прізвища ОСОБА_10 і ОСОБА_11 у документах, наданих для експертизи, є ідентичними. 
Відповідно до копії довідки до акта огляду медико-соціальної експертної комісії серії 12 ААВ №607582 від 21.06.2022 ОСОБА_1 є інвалідом третьої групи безтерміново.
З виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого ОСОБА_1 вбачається, що з жовтня 2023 року позивач спостерігається в лікарні з приводу ряду захворювань, зокрема, 19.10.2023 року амбулаторне лікування з приводу хронічного отиту; 24.10.2023 року амбулаторне лікування з приводу гострого бронхіта; 30.10.2023 року амбулаторне лікування з приводу амбулаторного лікування глухоти. 
Згідно консультативного висновку спеціаліста від 05.11.2024 ОСОБА_1 01.11.2023 проведено хірургічне лікування - шунтування барабанної перетинки справа.
З копії довідки від 23.08.2023 №3005-7001868097/1010 УПСЗН Козятинської міської ради вбачається, що ОСОБА_1 взята на облік внутрішньо переміщеної особи та проживає: АДРЕСА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 .
08.01.2025 приватним нотаріусом Хмільницького районного нотаріального округу Барською І.О. позивачу надано роз`яснення про неможливість вчинення нотаріальної дії у зв`язку з відсутністю факту прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 .
Із інформаційної довідки зі Спадкового реєстру №79656941 від 08.01.2025 вбачається, що приватним нотаріусом Сапко І.М. 25.04.2014 посвідчено заповіт ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , номер у спадковому реєстрі: 56018678, номер у реєстрі нотаріальних дій: 591, стан: чинний.
Із інформаційної довідки зі Спадкового реєстру №79656931 від 08.01.2025 вбачається, що інформація про підготовку до видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_2 , дата смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 , у спадковому реєстрі відсутня.
ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , дійсно була зареєстрована та проживала в АДРЕСА_2 , на день смерті. Разом з ОСОБА_2 за вказаною вище адресою тимчасово проживала без реєстрації дочка ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується довідкою №2 від 09.01.2025. 
Спадкодавиця ОСОБА_2 на випадок своєї смерті залишила заповіт, посвідчений 25.04.2014 приватним нотаріусом Зміївського районного нотаріального округу Харківської області Сапком І.М., зареєстровано в реєстрі за №591, яким усе своє майно, де б воно не було, і з чого б не складалося, у тому числі все те, що буде належати їй на день смерті і на що вона матиме право за законом, заповіла в рівних частках кожному /по 1/2 частці/ ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 
ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , але з 30.06.2021 проживала за адресою: АДРЕСА_3 , до 15.04.2022. З 15.04.2022 прожиавє за адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджується копією довідки №310 від 15.07.2022.
З копії заяви ОСОБА_3 , посвідченої нотаріусом 20.01.2025, вбачається, що з моменту відкриття спадщини, йому стало відомо, що він є спадкоємцем після смерті матері ОСОБА_2 , проте спадщину у встановлені законом строки він не приймав, за продовженням цього строку до суду звертатись не має наміру і претензій до того, щоб свідоцтво про право на спадщину було видане на ім`я його рідної сестри ОСОБА_1 , він не має.
Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина, до складу якої входить: земельна ділянка, кадастровий номер 0521483400:01:002:0203, площею 0.25 га, земельна ділянка кадастровий номер 0521483400:01:002:0204, площею 0.77 га, земельна ділянка, кадастровий номер 0521483400:05:001:0081 площею 2.3203 га, що підтверджується копіями витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №№227505790, 227509105 від 09.10.2020, державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯД №390059 від 24.09.2007.
На виконання ухвали суду від 18.02.2026 Державна прикордонна служба України повідомила, що позивач перетнула державний кордон України 24.03.2025 (виїзд), 29.06.2025 (в`їзд).
За приписами ч.ч.1,2 ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.
Відповідно до ч.3 ст.12 та ч.ч.1,6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.
Тягар доведення обґрунтованості вимог позову за загальними правилами процесуального закону покладається саме на позивача, а не реалізовується у спосіб спростування доводів пред`явлених вимог стороною відповідача, як беззаперечних. Якщо позивач, розпоряджаючись своїми правами на власний розсуд, доведе суду обґрунтованість пред`явлених вимог, то у випадку їх неспростування стороною відповідача у спосіб, визначений законом, такі вимоги підлягають задоволенню.
Відповідно до вимог ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин(фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Відповідно до ст.ст.1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Частиною 1 ст. 1233 ЦК України визначено, що заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.
За змістом ч. 1 ст. 1235 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин.
У частині другій та четвертій ст. 1236 ЦК України передбачено, що заповідач має право скласти заповіт щодо усієї спадщини або її частини. Чинність заповіту щодо складу спадщини встановлюється на момент відкриття спадщини.
Згідно з ч.ч. 2, 3 ст. 1254 ЦК України заповідач має право у будь-який час скласти новий заповіт. Заповіт, який було складено пізніше, скасовує попередній заповіт повністю або у тій частині, в якій він йому суперечить. Кожний новий заповіт скасовує попередній і не відновлює заповіту, який заповідач склав перед ним.
Позивач ОСОБА_1 звертаючись до суду з позовом про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини, має намір успадкувати майно після смерті матері ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , за заповітом останньої, складеним на її користь 25.04.2014.
У ч.1 ст.1269, ч.1 ст.1270 ЦК України установлено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.
Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.
Відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.
Відповідно до роз`яснень, викладених у п.24 Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 №7, вирішуючи питання щодо визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити із того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.
Отже, звернувшись до суду з позовом про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, позивач зобов`язаний повідомити суду поважні причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами, які перешкодили йому звернутися до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини у встановлений законом строк, а також надати докази на підтвердження своїх доводів та вимог.
В обґрунтування поважності причин пропуску строку для прийняття спадщини після ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , позивач посилається на незнання про наявність заповіту складеного матір`ю на її користь 25.04.2014.
У постанові від 26.06.2024 у справі № 686/5757/23 Велика Палата Верховного Суду, зокрема констатувала, що: «необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини, а у вирішенні питання про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини потрібно враховувати свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права. Проте це стосується обставин, за яких заповіт є єдиною підставою спадкування і незнання про його існування не вимагає від спадкоємця вчинення дій щодо прийняття спадщини. Спадкоємець за законом, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини у встановлений шестимісячний строк з часу відкриття спадщини. Тож необізнаність про наявність заповіту може вважатися поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини тільки для осіб, які не є спадкоємцями за законом першої черги або кожної наступної черги спадкоємців за законом, у разі їх обізнаності про відсутність спадкоємців попередньої черги, які набували право на спадкування за законом».
Також відповідно до висновку, викладеного у постанові Верховного Суду від 13.12.2023 у справі № 344/4418/22, незалежно від наявності заповіту позивач є спадкоємцем першої черги за законом, і відсутність даних про існування заповіту ніяк не впливала на її волевиявлення щодо подачі заяви про прийняття спадщини за законом. Проте, така заява позивачем у шестимісячний строк подана не була, що підтверджується інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру №79656931 від 08.01.2025. 
Якщо б позивач не була спадкоємцем першої черги, вона дійсно не мала б підстави звертатися до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, аж доки б не дізналася про існування заповіту і така обставина могла бути підставою для подання заяви про надання додаткового строку.
Отже, суд приходить до висновку, що незнання про наявність заповіту позивачем, яка також є спадкоємцем за законом першої черги, не є поважною причиною пропущення строку на подання заяви про прийняття спадщини.
Суд також не вбачає підстав для поновлення строку для прийняття спадщини з підстав введення в Україні воєнного стану, зважаючи на те, що позивач проживає в м. Києві, а спадщина відкрилася на території с. Кордишівка Хмільницького району Вінницької області, де не ведуться активні бойові дії, у зв`язку із чим, з початку оголошення військового стану 24.02.2022 і до теперішнього часу на території області працюють органи нотаріату.
З урахуванням викладеного вище, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог за їх безпідставності.
Керуючись ст. 1272 ЦК України, ст.ст.206, 259, 263-265 ЦПК України, суд,- 

У Х В А Л И В:

Відмовити у прийнятті визнання позову представником відповідача.
У задоволені позову ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жительки АДРЕСА_1 , до Козятинської міської ради, код ЄДРПОУ 2306312, про визначення додаткового строку на прийняття спадщини, - відмовити.
Рішення суду може бути оскаржене до Вінницького апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повне найменування сторін:
позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , жителька АДРЕСА_1 
відповідач: Козятинська міська рада, ЄДРПОУ – 23063121, м. Козятин, вул. Героїв Майдану, 20, Хмільницького району, Вінницької області.

Суддя          Олександр ГУМЕНЮК
30.04.2026