Справа № 523/10377/24
Провадження №2-др/523/75/26

ДОДАТКОВЕ Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"18" червня 2026 р. м.Одеса
Пересипський районний суд м.Одеси у складі:
головуючого судді – Кисельова В.К.,
за участю секретаря – Дзюба Г.І.
за участю представника позивача – адвоката Саінчук А.О.
за участю представника відповідача – адвоката Ричкова М.Ю.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду №21, в м.Одесі заяву представника ОСОБА_1 – адвоката Саінчук Аріадни Олександрівни щодо ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - Пересипська районна адміністрація Одеської міської ради, про поділ майна в натурі, яке знаходиться у спільній частковій власності, -
ВСТАНОВИВ: 
06.06.2026р. в суд надійшла заява представника ОСОБА_1 – адвоката Саінчук Аріадни Олександрівни щодо ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - Пересипська районна адміністрація Одеської міської ради, про поділ майна в натурі, яке знаходиться у спільній частковій власності. 
В поданій заяві представник посилається на те, що рішенням суду від 01.06.2026р. позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - Пересипська районна адміністрація Одеської міської ради, про поділ майна в натурі, яке знаходиться у спільній частковій власності було задоволено. Судом поділено в натурі домоволодіння, що знаходиться у спільній частковій власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 ,
Судові витрати Позивача складаються із сплати судового збору, витрат на правову допомогу, витрат на комісію банку, витрат на проведення оцінки нерухомого майна, витрат на поштову кореспонденцію, витрат на кур`єрську доставку, витрати на складання висновку виділ (поділ) нерухомого майна, витрати на складання та направлення до суду технічних паспортів у кількості 2-х - на момент подачі позову та на вимогу судового експерта, складання та направлення до суду оціночних актів на вимогу судового експерта, складання та направлення технічного звіту з топографо геодезичних вишукувань за спірною адресою на вимогу судового експерта, направлення адвокатських запитів до Пересипської районної адміністрації ОМР, юридичного департаменту ОМР, КП “БТІ” ОМР, КП “ПРАВО”, отримання інформації з ДРРП, до Головного управління Держгеокадастру в Одеській області від 20.05.2025 року №1299/340/20 щодо надання інформації на вимогу судового експерту. 
1. Так, на виконання клопотання судового експерта були складені оціночні акти, які були використані при проведенні експертного дослідження. Був укладений договір № 2892647 від 01.07.2025 року між ФОП ОСОБА_3 та ОСОБА_1 з приводу виготовлення оціночних актів на будинок (в рамках будівельно-технічної експертизи). Так вартість робіт становить 4000,00 грн. (чотири тисячі) грн. Ці витрати підтверджуються: договором №2892647 від 01.07.2025 року, акт прийому виконаних послуг №2892647 від 01.07.2025 року, рахунок- фактура №2892647 від 01.07.2025 року, квитанція від 02.07.2025 року на суму 4000,00 грн.
2. технічний звіт з топографо-геодезичних вишукувань. Так, на виконання клопотання судового експерта був складений технічний звіт з топографо геодезичних вишукувань, який був використані при проведенні експертного дослідження, а саме: точки координат та план меж земельної ділянки, складений за результатами зйомки. Ці витрати підтверджуються: договором №15-ТЗ-о на виконання технічної документації від 02.06.2025 року, акт приймання-передачі виконаних робіт від 02.06.2025 року, рахунок №15 від 27.06.2025 року, квитанція від 27.06.2025 року на суму 8000,00 грн.
3. На підставі ухвали суду від 07.11.2024 року було витребувані докази від КП “БТІ “ОМР”, а саме: надання копій з інвентаризаційної або реєстраційної справи стосовно фізичних осіб. АДРЕСА_1 . Без цих копій розглянути справу було просто неможливо, оскільки Відповідач не надав ані паспорта, ані коду, ані витягу з територіальної громади щодо реєстрації місця проживання, не надавався доступ до об`єкта для проведення обмірів об`єкту нерухомого майна, більш того для оціночних актів з архіву були встановлені роки побудови певних об`єктів для проведення судової експертизи. Так, був виставлений рахунок за виконання робіт за замовленням №47282 від 15.11.2024 року на суму 906,00 грн.
4. Щодо витрат на відправку судової повістки, процесуальних документів. Так на прохання суду першої інстанції мною, як представником по справі була відправлена судова повістка, вартість відправки - 96,00 грн. Ці витрати підтверджуються квитанцією №198539300 від 23.11.2024 року на суму 906,00 грн.
5. Щодо витрат зі складання технічних документів. Загальні витрати становлять 9700,00 грн. , що підтверджується договорами та квитанціями. Виготовлення технічного паспорта на об`єкт, який поданий для поділу при подачі позовної заяви, довідка. Виготовлення повторно технічного паспорта об`єкту, який поданий для експерта. Складання довідки №23/2024 від 31.05.2024 року з приводу площі 84,5 кв.м., житлової площі - 52,9 кв.м. Виготовлення висновку щодо технічної можливості поділу об`єкту нерухомого майна Всі ці документи необхідні для проведення експертизи та обґрунтування позову, оскільки предмету спору технічно складний та потребував спеціальних знань, що підтверджується ухвалою суду першої інстанції.
6. Щодо витрат на поштову відправку судових документів загальні витрати на поштові відправлення складають - 316,00 грн., що підтверджуються відповідними квитанціями, які наявні в матеріалах справи. Судові повістки на адресу Відповідача, на прохання суду, оскільки не вистачає фінансів у суду першої інстанції та для прискорення розгляду цивільної справи. Загальні витрати - 316,00 грн.
Так, судова експертиза коштувала - 30 533,76 грн., судовий збір - 5374,80 грн., який оплачувався виключно пропорційно частки, яка належить на праві власності позивачу.
У поданій заяві представник позивача посилається на те, що у поданій позовній заяві до суду, позивачка посилалась на те, що орієнтовний розмір суми витрат на правову допомогу в суді першої інстанції становить 50 000 грн. Детальний розрахунок суми судових витрат буде наданий пізніше до суду. Остаточний розмір буде поданий до суду першої інстанції, або керуючись ч. 8 ст. 141 ЦПК - до закінчення судових дебатів або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.
В якості доказів витрат на правову допомогу позивач посилається на наявність договору про надання правової допомоги №05/23 від 10 квітня 2023 року, Додаткової угоди №1 до договору про надання правової допомоги № 05/23 від 10.04.2023 р. від 24 червня 2024 року, рахунку на оплату №1 від 01 червня 2026 року, акт наданих послуг від 01.04.2026 року. Всього витрати на правову допомогу складають 50 000,00 грн.
На підставі викладеного, представник позивач просить стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 ) судові витрати в розмірі 110330,56 грн., з яких судовий збір - 5374,80 грн., витрати на правову (правничу) допомогу - 50 000,00 грн., витрати на проведення експертизи - 30533,76 грн., витрати на складання та подання звіту про незалежну оцінку майна - 1500,00 грн., витрати на складання та подання технічної документації: довідка від 31.05.2024 року, технічних паспортів, висновку щодо технічної можливості поділу об`єкта нерухомого майна - 9700,00 грн., витрати на поштові відправлення - 316,00 грн., витрати на отримання витребуваних доказів - 906,00 грн., витрати на складання та подання оціночних актів - 4000,00 грн., витрати на складання та подання технічного звіту топографо- геодезичної зйомки- 8000,00 грн..
Позиція відповідача. 
Представник відповідача подав відзив на подану заяву, відповідно до якого просив відмовити у задоволенні поданої заяви посилаючись на наступні доводи. 
1. Відповідно до ст. 134 ЦПК України разом із першою заявою по суті спору кожна сторона подає попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат. У разі неподання стороною такого попереднього розрахунку суд повинен відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат. Крім того, згідно з ч. 8 ст. 141 ЦПК України докази судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити після ухвалення рішення суду, подаються протягом п`яти днів після ухвалення рішення
суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Позивачка не виконала вищевказані вимоги ЦПК та не подала попередній розрахунок витрат разом із позовом та до закінчення судових дебатів не заявляла про намір подати докази витрат після ухвалення рішення. Обов`язок доведення цих фактів покладається на заявника, проте матеріали справи не містять таких відомостей
2. Згідно ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами, разом із іншими судовими витратами. Відповідно до частини другої статті 137 ЦПК України, для цілей розподілу судових витрат розмір витрат на правничу допомогу адвоката — включаючи гонорар за представництво в суді, підготовку до розгляду справи, збір доказів, а також вартість послуг помічника адвоката — визначається згідно з умовами договору та на підставі належних доказів щодо обсягу й вартості фактично наданих послуг. Ці витрати мають бути або вже сплачені відповідною стороною (чи третьою особою), або підлягати обов`язковій сплаті. Водночас будь-які суми, що заявляються як компенсація додаткових витрат адвоката, також вимагають обов`язкового документального підтвердження їхнього фактичного понесення. Відповідно до ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Тобто в цілому нормами процесуального законодавства передбачено такі основні критерії визначення та розподілу судових витрат, як їх дійсність, обґрунтованість, розумність і співмірність відповідно до ціни позову, з урахуванням складності та значення справи для сторін.
Крім того, матеріали заяви не містять належних доказів фактичного понесення Позивачкою витрат на правничу допомогу у заявленому розмірі. Сам по собі договір про надання правової допомоги, рахунок або акт приймання-передачі послуг не підтверджують здійснення оплати. Відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної, зокрема, у постановах від 27.06.2018 у справі №826/1216/16 та від 03.10.2019 у справі №922/445/19, для розподілу судових витрат суд має встановити не лише факт надання послуг, а й реальність понесення відповідних витрат або виникнення безумовного обов`язку їх сплати. За відсутності належних доказів сплати або безумовного виникнення обов`язку оплатити заявлений гонорар вимоги про його компенсацію є передчасними.
3. Заявлені Позивачкою витрати на складання технічної документації (9700,00 грн), виготовлення технічного звіту топографо-геодезичної зйомки (8 000,00 грн), а також звітів та актів про незалежну оцінку майна (1 500,00 грн та 4 000,00 грн) взагалі не є судовими витратами в розумінні статті 133 ЦПК України. Зазначені документи є звичайними письмовими доказами, виготовленими на замовлення Позивачки до моменту звернення до суду з метою формування предмета позову. Стаття 133 ЦПК України містить вичерпний перелік витрат, пов`язаних із розглядом справи, і витрати на самостійне виготовлення чи збір доказів у ньому відсутні. Ці документи не є висновками експертів (ст. 102, 106 ЦПК України), оскільки складені суб`єктами господарювання без статусу судового експерта та без попередження про кримінальну відповідальність за ст. 384, 385 КК України. Це особисті побутові витрати Позивачки як співвласника щодо впорядкування документів на майно, які не підлягають стягненню з Відповідача. Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу, що не будь-які витрати, понесені стороною до звернення до суду, можуть бути віднесені до судових витрат. Витрати, спрямовані на підготовку доказової бази або формування предмета позову до відкриття провадження у справі, не підлягають автоматичному відшкодуванню іншою стороною. Позивачкою не доведено, що виготовлення технічної документації, топографо-геодезичної зйомки та звітів про оцінку здійснювалось саме на виконання процесуальних дій, передбачених ЦПК України, а не в її власних майнових інтересах як співвласника нерухомого майна.
4. Слід врахувати специфіку даної категорії спорів: ухвалене судове рішення про поділ домоволодіння в натурі слугує інтересам як Позивачки, так і Відповідача, оскільки припиняє право спільної часткової власності та надає кожній зі сторін статус одноосібного власника ізольованої частини нерухомості. Оскільки Відповідач повністю визнав позов, не чинив жодних перешкод, а правовий результат судового розгляду є однаково корисним для обох сторін, покладення всього тягаря додаткових витрат виключно на Відповідача суперечитиме принципам справедливості, розумності та пропорційності судового процесу.
Пояснення сторін в судовому засіданні. 
В судовому засіданні представник позивача підтримала заявлені вимоги у повному обсязі, а представник відповідача просив відмовити у поданій заяві. 
Судом встановлені відповідні обставини справи.
Так 22.06.2024р. ОСОБА_1 звернулась з позовом до ОСОБА_2 , третя особа - Пересипська районна адміністрація Одеської міської ради, про поділ майна в натурі, яке знаходиться у спільній частковій власності.
Позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 5374 гривні 80 копійок. (Т.1, а.с. 37)
Відповідно до ст. 134 ЦПК України разом із першою заявою по суті спору кожна сторона подає попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат. У разі неподання стороною такого попереднього розрахунку суд повинен відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат. 
У тексті позовної заяви, позивачка посилалась, що орієнтований розмірі витрати за надання правничої допомоги буде складати суму у розмірі 50000 гривень. (Т.1, а.с. 27)
Згідно з ч. 8 ст. 141 ЦПК України докази судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити після ухвалення рішення суду, подаються протягом п`яти днів після ухвалення рішення.
Рішення суду ухвалено 01.06.2026р., заява про ухвалення додаткового рішення надійшла до суду 06.06.2026р., отже позивачкою виконані вимог ст. 134, 141 ЦПК України. 
В поданій заяві представник посилається на те, що рішенням суду від 01.06.2026р. позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - Пересипська районна адміністрація Одеської міської ради, про поділ майна в натурі, яке знаходиться у спільній частковій власності було задоволено. Судом поділено в натурі домоволодіння, що знаходиться у спільній частковій власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 .
Однак судом не у повному обсязі вирішено питання щодо розподілу судових витрат, а остаточний розмір судових витрат складено вже після ухвалення судового рішення. 
Згідно ч. 1 ст. 246 ЦПК України  якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.
Відповідно до ч. 2 ст. 246 ЦПК України  для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог.
Згідно ч. 3 ст. 246 ЦПК України у випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 цього Кодексу.
Враховуючи викладене, суд вважає, що наявні підстави для ухвалення судового рішення. 
Відповідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Згідно ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати:
1) на професійну правничу допомогу;
2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи;
3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів;
4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Суд, заслухавши пояснення представників сторін, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що судових витрат у справі може віднести наступні витрати: за складання оціночних актів сума 4000,00, технічний звіт топографо- геодезичної зйомки сума 8000,00 гривень, за отримання доказів КП «БТІ» ОМР – сума 906 гривень, витрати за оцінку майна сума 1500,00 гривень, що в цілому складає суму у розмірі 14406 гривень.
В той це час, витрати за направлення позовної заяви 50 гривень, витрати на поштові судові повістки 96 гривень, 120 гривень, 50 гривень, неможливо вважати такими, що підлягають обов`язковому відшкодуванню.
Так, згідно п. 2 ч. 5 ст. 128 ЦПК України стороні чи її представникові за їхньою згодою можуть бути видані судові повістки для вручення відповідним учасникам судового процесу. 
Представник позивача за її згодою, отримувала судові повістки для направлення відповідачу, що дійсно сприяло розгляду справи, але це не було її обов`язком. Окрім того, в останні судові засідання відповідач з`являвся самостійно, що не потребувало необхідності його виклику через поштове відділення. 
Суд також вважає, що сума, яка витрачена позивачкою на виготовлення технічної документації, технічних паспортів, а також висновку щодо технічної можливості поділу об`єкту нерухомого майна, які були виготовлені до пред`явлення позову не є такими, що були необхідні для розгляду справи, а тому стягненню не підлягають.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Згідно ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача.
Частиною 3 ст. 141 ЦПК України встановлено, що при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує:
1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;
2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;
3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;
4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
Відповідно до ч. 4 ст. 141 ЦПК України якщо сума судових витрат, заявлена до відшкодування, істотно перевищує суму, заявлену в попередньому (орієнтовному) розрахунку, суд може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні судових витрат в частині такого перевищення, крім випадків, якщо сторона доведе, що не могла передбачити такі витрати на час подання попереднього (орієнтовного) розрахунку.
Суд враховує той факт, що попередньому (орієнтовному) розрахунку суму судових витрат, позивачка посилалась виключно на витрати за надання професійної правничої допомоги у розмірі 50000 гривень, при цьому не посилалась на наявність додаткових витрат. 
Окрім того, даний факт можливо і вплинув на позицію відповідача, який визнав позовні вимоги щодо поділу спільної часткової власності у повному обсязі, проте заперечував проти стягнення з нього витрат за професійну правничу допомогу. 
Суд також враховує той факт, що представник позивача не надав доказів того, що відповідач ухилявся від укладення договору про поділ спільної часткової власності в нотаріальному порядку. 
Отже, фактично відповідач жодним чином не порушував права позивачки, а ініціатива поділу будинку була викликана діями позивачки. 
На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що покладання всіх судових витрат лише на відповідача буде суперечить принципам справедливості, розумності та пропорційності судового процесу, а тому буде справедливим судові витрати покласти на сторін у рівних частках, та стягнути з з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати за підготовку та складання наступних доказів: 
оціночних актів сума 4000,00, технічний звіт топографо- геодезичної зйомки сума 8000,00 гривень, за отримання доказів КП «БТІ» ОМР – сума 906 гривень, витрати за оцінку майна сума 1500,00 гривень, що в цілому складає суму у розмірі 14406 гривень, 
у розмірі 1/2 частки, тобто стягнути суму у розмірі 7203 гривні.
Суд також враховую, що судові витрати у справі, які складаються з судового збору у розмірі 5374,80, витрат за проведення судової експертизи склали суму у розмірі 30 533,76, тобто у загальному розмірі 30 533,76 були вирішені у рішенні суду від 01.06.2026р. 
Щодо витрат за надання професійної правничої допомоги. 
В якості доказів витрат на правову допомогу позивач посилається на наявність договору про надання правової допомоги №05/23 від 10 квітня 2023 року, Додаткової угоди №1 до договору про надання правової допомоги № 05/23 від 10.04.2023 р. від 24 червня 2024 року, рахунку на оплату №1 від 01 червня 2026 року, акт наданих послуг від 01.04.2026 року. Всього витрати на правову допомогу складають 50 000,00 грн.
Відповідно до ч.1,3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу.
Згідно із ч. 1,2 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Відповідно до ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Частиною 5 ст. 137 ЦПК України встановлено, що у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Згідно п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі відмови в позові - на позивача;
Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Згідно ч. 1 ст. 246 ЦПК України  якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.
Відповідно до ч. 2 ст. 246 ЦПК України для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог.
Згідно ч. 3 ст. 246 ЦПК України у випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 цього Кодексу.
Так, у постанові ВС від 03.10.2019 року у справі № 922/445/19 встановлено, що витрати на професійну правничу допомогу в разі підтвердження обсягу наданих послуг, виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено.
Необхідно також відзначити, що розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги у разі надання відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою. Аналогічних висновків дійшла ВП ВС у постанові від 19.02.2020 року у справі № 755/9215/15-ц, ОП КГС ВС від 03.10.2019 року у справі № 922/445/19.
Відповідно до Постанови ВС від 24.01.2019 року у справі № 910/15944/17, від 19.02.2019 року у справі № 917/1071/18 якщо суд під час розгляду клопотання про зменшення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу (заперечень щодо розміру стягнення витрат на професійну правничу допомогу) визначить, що заявлені витрати є неспівмірними зі складністю справи, наданим адвокатом обсягом послуг, витраченим ним часом на надання таких послуг, не відповідають критерію реальності таких витрат, розумності їх розміру та їх стягнення становить надмірний тягар для іншої сторони, що суперечить принципу розподілу таких витрат, суд має дійти висновку про зменшення заявлених до стягнення з іншої сторони судових витрат на професійну правничу допомогу.
У постанові ВС від 20.11.2018 року у справі № 910/23210/17, від 13.02.2019 року у справі № 911/739/15 визначень, що для включення всієї суми гонорару до відшкодування за рахунок позивача має бути встановлено, що його позов не підлягає задоволенню, а за наявності заперечень позивача щодо співмірності заявленої суми компенсації також має бути обґрунтовано, що такі витрати відповідача були необхідними, а їх розмір є розумним і виправданим. 
Тобто суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені до відшкодування, з урахуванням того, чи були такі витрати здійснені фактично та чи була їх сума обґрунтованою. За наявності заперечень іншої сторони суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі її витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та її адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час і неспівмірність порівняно з ринковими цінами.
При визначенні розміру витрат на правничу допомогу на підставі поданих сторонами доказів, суд має виходити з критеріїв: їхньої реальності (тобто встановлення їхньої дійсності та необхідності); розумності їхнього розміру (виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін). Аналогічні критерії застосовуються Європейським судом з прав людини при визначенні розміру справедливої компенсації потерпілій стороні на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зазначений підхід ілюструється у рішеннях ЄСПЛ від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (§80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (§34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (§95).
Враховуючи викладене, суд вважає, що з урахуванням критеріїв реальності, розумності їхнього розміру, справедливості необхідно стягнути з  ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 ) витрати за надання професійної правничої допомоги у розмірі 25000 гривень. 
Керуючись ст.ст. 133, 137,246,270 ЦПК України, суд, - 
ВИРІШИВ: 
1. Заяву представника ОСОБА_1 – адвоката Саінчук Аріадни Олександрівни щодо ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - Пересипська районна адміністрація Одеської міської ради, про поділ майна в натурі, яке знаходиться у спільній частковій власності – задовольнити частково. 
2. Ухвалити додаткове рішення у справі, яким стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 ) судові витрати за підготовку та складання наступних доказів: 
оціночних актів сума 4000,00, технічний звіт топографо- геодезичної зйомки сума 8000,00 гривень, за отримання доказів КП «БТІ» ОМР – сума 906 гривень, витрати за оцінку майна сума 1500,00 гривень, що в цілому складає суму у розмірі 14406 гривень, 
у розмірі 1/2 частки, тобто стягнути суму у розмірі 7203 гривні.
3. Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 ) витрати за надання професійної правничої допомоги у розмірі 25000 гривень. 
Додаткове рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду в 30 -ти денний строк з дня складання повного тексту рішення. 
Повний текст рішення буде складено та підписано у п`ятиденний строк з дати проголошення рішення. 
Суддя        В.К. Кисельов

Повний текст рішення складено та підписано 18.06.2026