18.05.2026  Справа № 363/2200/26 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 травня 2026 року Вишгородський районний суд Київської області в складі:
судді Олійник С.В.,
за участі секретаря Захарової Н.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Вишгородського районного суду Київської області в м. Вишгороді цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

встановив:

06 квітня 2026 року позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. Просить суд розірвати шлюб та стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 1 331 грн 20 коп.
В обґрунтування позову посилається на те, що 18.07.2023 року Оболонським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) зареєстровано шлюб, що підтверджується відповідним свідоцтвом. Підставою для пред`явлення позову є фактичне припинення шлюбних відносин між сторонами, у зв`язку із розбіжностями у поглядах на шлюб та сім`ю, відсутністю взаєморозуміння, втратою почуттів поваги та любові одне до одного. Від шлюбу мають малолітню дитини – ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача та дитини. 
Процесуальні дії та рішення у справі.
15 квітня 2026 року ухвалою Вишгородського районного суду Київської області відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження, з повідомленням (викликом) сторін.
11 травня 2026 року на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву від відповідача, в якому просив розірвати шлюб між ним та позивачем, а розгляд справи проводити без його участі. Судові витрати просив залишити за позивачем, у зв`язку із складним матеріальним становищем.
Позиції учасників справи.
Позивач у судове засідання не з`явилась. В прохальній частині позовної заяви просила розгляд справи здійснювати у її відсутність.
Відповідач у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, шлюб між ним та позивачем просив розірвати, строку для примирення не потребував. 
Враховуючи, що сторони не скористалися правом брати участь у судовому засіданні, суд розглядає цивільну справу за наявними у справі матеріалами.
Фактичні обставини справи, встановлені судом.
18 липня 2023 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 зареєстровано шлюб Оболонським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), актовий запис № 1184.Прізвище позивача після одруження: « ОСОБА_5 ».
Зі свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 16.03.2024 року вбачається, що від шлюбу сторони мають спільну дитину – ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Застосовані норми права.
В ч. 1 ст. 51 Конституції України зазначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї.
Згідно з ч. 1 ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану.
Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.
Згідно з ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання.
В силу ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу.
За приписами ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.
Відповідно до ч. 1 ст. 111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства.
Як зазначено у ч. 1, 2 ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність дитини, та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що мають істотне значення.
Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.
Відповідно до ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.
Мотиви і висновки суду.
Із позовної заяви, вбачається, що сторони припинили шлюбні відносини, проживають окремо, примирення між ними неможливе, це суперечить їх інтересам.
Враховуючи ці обставини, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам та інтересам дитини, тому шлюб сторін необхідно розірвати, відповідач має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися набутим в шлюбі прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Отже, позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
Щодо судових витрат.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Згідно ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а в разі якщо домовленості про укладення мирової угоди, відмову позивача від позову або визнання позову відповідачем досягнуто сторонами за результатами проведення медіації - 60 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.
Відповідно до платіжної інструкції про сплату судового збору за подачу позовної заяви №5LD6-ZERZ-SEME від 01.04.2026 року, позивачем сплачений судовий збір у сумі 1 331,20 грн, отже 50 відсотків судового збору складає 665,60 грн.
У зв`язку із визнанням відповідачами позовних вимог, на підставі ст.ст. 141, 142 ЦПК України, з відповідачів на користь позивача необхідно стягнути витрати по сплаті судового збору у розмірі 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, інші 50 відсотків сплаченого судового збору слід повернути позивачу з державного бюджету.
Керуючись ст. ст. 263-268 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.
Розірвати шлюб між ОСОБА_1 і ОСОБА_2 , зареєстрований 18 липня 2023 року Оболонським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), актовий запис № 1184.
Стягнути зі ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 50 відсотків суми сплаченого судового збору у розмірі 665 (шістсот шістдесят п`ять) грн 60 коп. 
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня вручення повного рішення суду.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надіслати до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.
Позивач:  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , адреса фактичного проживання: АДРЕСА_2 .
Відповідач:  ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_3 , адреса реєстрації: АДРЕСА_3 .

Суддя С.В. Олійник