ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА 01054, м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-В, тел. (044) 334-68-95, E-mail: inbox@ki.arbitr.gov.ua	
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
м. Київ
09.04.2026	Справа № 914/3946/25	

Господарський суд міста Києва у складі судді Полякової К.В., за участі секретаря судового засідання Саруханян Д.С., розглянувши за правилами загального позовного провадження матеріали справи
за позовом Приватного підприємства "Авто-Транс-Дніпро" 
до 1) Товариства з обмеженою відповідальністю "Лізингфінанс", 2) ОСОБА_1 
про солідарне стягнення боргу в сумі 950000 грн.

за участі представників:
від позивача: Дяків В.Б.
від відповідачів-1,-2: не з`явилися 

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Приватне підприємство "Авто-Транс-Дніпро" звернулося до Господарського суду Львівської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Лізингфінанс" та ОСОБА_1 про солідарне стягнення боргу в сумі 950000 грн. за Договором №12112024/001-3 від 11.12.2024 про надання безвідсоткової фінансової допомоги, у забезпечення виконання якого між позивачем та відповідачем-2 укладено Договір поруки №12112024/001 від 11.12.2024 року.
Ухвалою Господарського суду Львівської області від 29.12.2025 передано справу №914/3946/25 на розгляд Господарському суду міста Києва за належною територіальною юрисдикцією (підсудністю).
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.01.2026 матеріали справи № 914/3946/25 передані на розгляд судді Поляковій К.В.
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 20.01.2026 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи вирішено здійснювати за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.
Дана ухвала суду та подальші ухвали в справі направлені, зокрема, відповідачу-2 рекомендованим листом із повідомленням про вручення на адресу місцезнаходження відповідача, зазначену в позовній заяві та довідці про реєстрацію місця проживання особи від 17.12.2020 № 06119, а саме: АДРЕСА_1 .
Проте конверти із копіями ухвал суду повернуто на адресу суду підприємством поштового зв`язку без вручення відповідачу-2.
Також, Господарським судом Львівської області здійснено запит до Єдиного державного демографічного реєстру, згідно з відповіддю від 26.12.2025 № 2185269 з якого дані щодо ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) не знайдено.
Згідно з частиною 7 статті 120 ГПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. 
Отже, ухвали суду в справі направлялися за адресою місцезнаходження відповідача-2 за відсутності заяви про зміну його місцезнаходження.
За приписами частини 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є, зокрема, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.
При цьому, судом також враховано, що згідно з частинами 1, 2 статті 3 Закону України "Про доступ до судових рішень" для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.
Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (частина 1 статті 4 Закону України "Про доступ до судових рішень").
Відтак, відповідач-1 мав право та можливість ознайомитися з ухвалами суду в Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).
За частиною 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи. Аналогічна норма міститься у частині 9 статті 165 ГПК України.
Оскільки відповідачі не скористалися своїм правом на подання відзивів, справа розглядається за наявними матеріалами відповідно до приписів частини 9 статті 165 та частини 2 статті 178 ГПК України.
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 19.03.2026 клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Лізингфінанс" про залишення позову без розгляду залишено без розгляду.
Протокольною ухвалою суду від 26.03.2026 відмовлено в задоволенні клопотання відповідача-1 про призначення судової почеркознавчої експертизи. Дане клопотання мотивоване тим, що підпис у договорі викликає обґрунтовані сумніви щодо його справжності.
Відповідно до частини 2 статті 98 ГПК України предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань.
У частині 1 статті 99 ГПК України встановлено, що суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: 1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) жодною стороною не наданий висновок експерта з цих самих питань або висновки експертів, надані сторонами, викликають обґрунтовані сумніви щодо їх правильності, або за клопотанням учасника справи, мотивованим неможливістю надати експертний висновок у строки, встановлені для подання доказів, з причин, визнаних судом поважними, зокрема через неможливість отримання необхідних для проведення експертизи матеріалів.
Разом із цим, суд дійшов висновку про недоведеність Товариством з обмеженою відповідальністю "Лізингфінанс" сукупності визначених частиною 1 статті 99 ГПК України умов для призначення у справі судової експертизи.
Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

11.12.2024 між Приватним підприємством "Авто-Транс-Дніпро", як позикодавцем, та Товариством з обмеженою відповідальністю "Лізингфінанс", як позичальником, укладено договір про надання безвідсоткової фінансової допомоги №12112024/001-3, відповідно до пункту 1.1 якого позикодавець передає у власність позичальнику грошові кошти, як поворотну фінансову допомогу у розмірі встановленому даним договором (надалі іменується - Позика), а позичальник зобов`язується повернути Позику позикодавцю у повному обсязі та в порядку визначеному цим договором і у визначений чим договором термін.
Згідно з п. 2.1., 2.2 договору сума позики за цим договором становить 950 000, 00 грн. Позика є безпроцентною.
У пункті 3.1. договору вказано, що позикодавець перераховує суму позики в безготівковому порядку на поточний рахунок позичальника. 
Позика в повному обсязі передається у безготівковій формі платіжним дорученим шляхом перерахування відповідних грошових коштів на поточний рахунок позичальника в термін до 17.12.2024 (пункт 3.2 договору).
Пунктом 4.1. договору визначено, що строк позики розпочинається з моменту фактичного зарахування грошових коштів на поточний рахунок позичальника. 
Відповідно до пункту 4.2 договору позика повинна бути повернута в повному обсязі до 18.12.2025 року.
Днем повернення позики (її частини) вважається день зарахування суми позики (її частини) на поточний рахунок позикодавця (пункт 5.4 договору).
На виконання умов договору позивачем надано Товариству з обмеженою відповідальністю "Лізингфінанс" позику в розмірі 950 000, 00 грн., що підтверджується платіжною інструкцією кредитового переказу коштів №873 від 18.12.2024 року.
У забезпечення виконання зобов`язань за договором про надання безвідсоткової фінансової допомоги від 11.12.2024 №12112024/001-3 між позивачем, як позикодавцем, та ОСОБА_1 , як поручителем, укладено договір поруки №12112024/001, у пункті 1.1 якого поручитель зобов`язується перед позикодавцем відповідати солідарно в повному обсязі за своєчасне та повне виконання позичальником зобов`язань за Договором безвідсоткової фінансової допомоги №12112024/001-3 від 11.12.2024, а також договорами про внесення змін та доповнень до нього, що укладені та можуть бути укладені в майбутньому.
Відповідно до пункту 1.2 договору у випадку порушення позичальником взятих на себе зобов`язань за договором, поручитель та позичальник несуть солідарну відповідальність (є солідарними боржниками) перед позикодавцем у повному обсязі зобов`язань позичальника за договором, включаючи, але не виключно, повернення суми позики, сплату неустойки (пені, штрафів), інших платежів та відшкодування збитків, пов`язаних з порушенням виконання зобов`язань позичальником.
У пункті 2.3 договору вказано, що вимоги, які випливають з договору, підлягають задоволенню (виконанню) поручителем не пізніше 30-ти банківських днів з дати відправлення (надсилання) позикодавцем поручителю вимоги або з дати вручення поручителю вимоги.
Частинами 1 та 2 статті 509 ЦК України встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. 
Пунктом 1 частини 2 статті 11 ЦК України передбачено, що однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини. 
Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).
Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до статті 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.
Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором (частина 1 статті 1049 ЦК України).
Частиною першою статті 530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Матеріалами справи підтверджується надання Товариству з обмеженою відповідальністю "Лізингфінанс" позики в розмірі 950 000, 00 грн. згідно з платіжною інструкцією кредитового переказу коштів №873 від 18.12.2024 року.
Як погоджено сторонами в пункті 4.2 договору, позика повинна бути повернута в повному обсязі до 18.12.2025 року.
Натомість, матеріали справи доказів повернення позики в установлений договором про надання безвідсоткової фінансової допомоги від 11.12.2024 №12112024/001-3 строк не містять.
При цьому, суд виходить із презумпції правомірності правочину, закріпленої у статті 204 ЦК України, ураховуючи відсутність у матеріалах справи доказів визнання договору про надання безвідсоткової фінансової допомоги від 11.12.2024 №12112024/001-3 недійсним в установленому законом порядку.
Відповідно до частини 1 статті 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком, правом довірчої власності.
Згідно зі статтею 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку і відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов`язання частково або у повному обсязі.
До поручителя, який виконав зобов`язання, забезпечене порукою, переходять усі права кредитора у цьому зобов`язанні, в тому числі й ті, що забезпечували його виконання (частина 2 статті 556 ЦК України).
Частинами 1, 2 статті 543 ЦК України встановлено, що в разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Кредитор, який одержав виконання обов`язку не в повному обсязі від одного із солідарних боржників, має право вимагати недоодержане від решти солідарних боржників. Солідарні боржники залишаються зобов`язаними доти, доки їхній обов`язок не буде виконаний у повному обсязі.
Відповідно до статті 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.
Ураховуючи встановлення судом факту порушення Товариством з обмеженою відповідальністю "Лізингфінанс" договірних зобов`язань у частині своєчасного повернення позики, зважаючи на невиконання поручителем ОСОБА_1 своїх зобов`язань, суд дійшов висновку про стягнення заборгованості за договором про надання безвідсоткової фінансової допомоги від 11.12.2024 №12112024/001-3 із відповідачів у солідарному порядку.
Відповідно до частини 1 статті 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно з частиною 1 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Відповідно до частини 1 статті 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
За приписами частини 1 статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Понесені позивачем витрати по сплаті судового збору відповідно до статі 129 ГПК України покладаються на відповідачів порівну.
Керуючись статтями 86, 129, 232, 236-241 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги Приватного підприємства "Авто-Транс-Дніпро" задовольнити повністю.
Стягнути солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю "Лізингфінанс" (04136, м. Київ, вул. Стеценка, 6; ідентифікаційний код 35466779) та ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) на користь Приватного підприємства "Авто-Транс-Дніпро" (79040, м. Львів, вул. Вільхова, 28; ідентифікаційний код 39264547) 950000 (дев`ятсот п`ятдесят тисяч) грн. заборгованості.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Лізингфінанс" (04136, м. Київ, вул. Стеценка, 6; ідентифікаційний код 35466779) на користь Приватного підприємства "Авто-Транс-Дніпро" (79040, м. Львів, вул. Вільхова, 28; ідентифікаційний код 39264547) 5700 (п`ять тисяч сімсот) грн. витрат зі сплати судового збору.
Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) на користь Приватного підприємства "Авто-Транс-Дніпро" (79040, м. Львів, вул. Вільхова, 28; ідентифікаційний код 39264547) 5700 (п`ять тисяч сімсот) грн. витрат зі сплати судового збору.
Видати накази після набрання рішенням законної сили.
Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.
Повне судове рішення складено: 27.04.2026 року.

Суддя К.В. Полякова