ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2026 р. 	Справа № 440/17424/25	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Спаскіна О.А.,
Суддів: Любчич Л.В. , Присяжнюк О.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 02.03.2026, головуючий суддя І інстанції: І.С. Шевяков, вул. Пушкарівська, 9/26, м. Полтава, 36039 по справі №440/17424/25
за позовом ОСОБА_1 
до Військової частини НОМЕР_1 
про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 , в якому просив суд:
- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 Збройних Сил України щодо невидання мені довідки за формою згідно з додатком 6 (Довідка про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України) до Порядку надання та позбавлення статусу учасника бойових дій осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення чи у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії російської федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.08.2014 № 413;
- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 Збройних Сил України вирішити питання щодо надання мені, ОСОБА_1 довідки за формою згідно з додатком 6 (Довідка про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України) до Порядку надання та позбавлення статусу учасника бойових дій осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення чи у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії російської федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.08.2014 № 413.
Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 02.03.2026 відмовлено у задоволенні позову.
Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 02.03.2026 та прийняти нове судове рішення, яким задовольнити позов у повному обсязі.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт зазначає про порушення прав саме прийнятим відповідачем рішенням за наслідками розгляду його заяви, без врахування всіх обставин у справі, тому, з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів позивача, вважає необхідним визнати таке рішення протиправним та скасувати, та зобов`язати відповідача вирішити питання щодо надання позивачу довідки за формою згідно з додатком 6 (Довідка про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України) до Порядку надання та позбавлення статусу учасника бойових дій осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення чи у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії російської федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та Інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.08.2014 № 413. З огляду на викладене, на думку апелянта, є всі підстави для скасування рішення суду першої інстанції та прийняття нового про задоволення позовних вимог.
Позивач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому, наполягаючи на законності та обґрунтованості рішення суду першої інстанції, просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення без змін.
Відповідно до ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції розглядає справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Колегія суддів, переглянувши справу за наявними у ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено судом апеляційної інстанції, що ОСОБА_1 з 18.03.2022 перебував на військовій службі у військовій частині НОМЕР_1 .
Відповідно до витягу з наказу командира з військової частини НОМЕР_1 від 18.03.2022 року №65 (по стройовій частині) ОСОБА_1 призначено майстром обслуги регламенту засобів зв`язку цеху регламенту та ремонту, ВОС-769244А та присвоєно військове звання солдат, зараховано до списків особового складу частини, на всі види забезпечення, на продовольче забезпечення (а.с. 34).
04.09.2025 ОСОБА_1 звільнений з військової служби відповідно до витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій) від 04.09.2025 №261, у запас за підпунктом "б" (за наявності інвалідності (якщо військовослужбовці не висловили бажання продовжувати військову службу)) пункту 2 частини 4 статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" (а.с. 35).
ОСОБА_1 стверджує, що у період з 31.08.2023 по 30.09.2023, з 27.11.2023 по 25.12.2023 брав безпосередню участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України.
07.10.2025 ОСОБА_1 звернувся до відповідача з приводу надання документів щодо отримання статусу учасника бойових дій, однак у задоволенні такого йому було відмовлено.
З листа Військової частини НОМЕР_1 від 28.10.2025 №602/вих.ЗГВ/49 слідує, що підставою для такої відмови слугувала відсутність відомостей про безпосередню участь ОСОБА_1 у бойових діях.
Вважаючи таку бездіяльність відповідача протиправною, позивач звернувся з позовом до суду.
Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції, виходив з того, що м. Черкаси, м. Волочиськ Хмельницької області та смт. Черкаське Дніпропетровської області у період з 31.08.2023 - 21.08.2023 (м. Черкаси, Черкаська область. Черкаська територіальна громада), з 22.09.2023 - 30.09.2023 (м. Волочиськ, Волочиської територіальної громади, Хмельницького району, Хмельницької області), з 27.11.2023 - 25.12.2023 ( АДРЕСА_1 ) - не входили до районів ведення воєнних (бойових) дій, які визначені наказами Головнокомандувача Збройних Сил України "Про визначення районів ведення воєнних (бойових) дій".
З цього слідує висновок, що у відповідача були відсутні підстави для видачі довідки про безпосередню участь у бойових діях за формою згідно з додатком 6 відповідно до Постанови КМУ від 20 серпня 2014 року № 413.
Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з наступних підстав.
Відповідно до ч.2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно з ч.1 ст. 2 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" від 25.03.1992 № 2232-ХІІ військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній з обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.
Згідно ч.ч. 3-4, 6 ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які проходять військову службу, є військовослужбовцями.
Порядок проходження військової служби, права та обов`язки військовослужбовців визначаються цим та іншими законами, відповідними положеннями про проходження військової служби, що затверджуються Президентом України, та іншими нормативно-правовими актами.
Частиною 6 вказаної статті Закону передбачено види військової служби, до яких, зокрема, віднесено й військову службу за призовом під час мобілізації на особливий період; військова служба за контрактом осіб рядового складу; військова служба за контрактом осіб офіцерського складу; військова служба за призовом осіб офіцерського складу.
Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі визначено Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».
Відповідно до ст. 1-2 цього Закону, військовослужбовці користуються усіма правами і свободами людини та громадянина, гарантіями цих прав і свобод, закріпленими в Конституції України та законах України, з урахуванням особливостей, встановлених цим та іншими законами.
У зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.
Правовий статус ветеранів війни визначається Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».
Згідно ст. 5 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» учасниками бойових дій є особи, які брали участь у виконанні бойових завдань по захисту Батьківщини у складі військових підрозділів, з`єднань, об`єднань всіх видів і родів військ Збройних Сил діючої армії (флоту), у партизанських загонах і підпіллі та інших формуваннях як у воєнний, так і у мирний час.
Відповідно до підп. 19 ч 1 ст. 6 Закону №3551-XII учасниками бойових дій визнаються військовослужбовці (резервісти, військовозобов`язані, добровольці Сил територіальної оборони) Збройних Сил України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, розвідувальних органів України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, військовослужбовці військових прокуратур, особи рядового та начальницького складу підрозділів оперативного забезпечення зон проведення антитерористичної операції центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, державну політику у сфері державної митної справи, поліцейські, особи рядового, начальницького складу, військовослужбовці Міністерства внутрішніх справ України, Управління державної охорони України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Державної служби України з надзвичайних ситуацій, Державної пенітенціарної служби України, особи рядового і начальницького складу Державного бюро розслідувань, особи начальницького складу Національного антикорупційного бюро України, особи, які входили до складу добровольчого формування територіальної громади, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України.
Особи, зазначені в абзаці першому цього пункту, або їх представники мають право відповідно до Закону України «Про особливості надання публічних (електронних публічних) послуг» подати заяву про надання статусу учасника бойових дій, у тому числі засобами Реєстру та/або Державного вебпорталу електронних публічних послуг у сфері національної безпеки і оборони, та/або Єдиного державного веб-порталу електронних послуг, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, до комісії з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, повноваження якої визначаються законодавством.
У такій заяві зазначаються відомості про безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції, здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення та перебування безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, а також додаються копії відповідних документів, засвідчені підписом суб`єкта звернення (за наявності).
Якщо особа, яка подає заяву про надання статусу учасника бойових дій, не володіє такими відомостями (документами), комісія з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій витребовує такі відомості (документи) за запитом в уповноваженого органу або особи в рамках міжвідомчої взаємодії суб`єктів владних повноважень, але не пізніше ніж через п`ять календарних днів від дати надходження такої заяви. Уповноважений орган або особа зобов`язані надати запитувані відомості (документи) або обґрунтувати причину відмови у наданні не пізніше ніж через 15 календарних днів від дати надходження такого запиту.
Не пізніше ніж через 10 календарних днів після отримання відомостей (документів) комісія з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій приймає рішення про надання (відмову у наданні) статусу учасника бойових дій.
Особливості набуття статусу учасника бойових дій під час дії воєнного стану визначені ст. 6-1 Закону №3551-XII.
У період дії воєнного стану під час безпосередньої участі у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, особам, зазначеним в абзаці першому пункту 19 частини першої статті 6 цього Закону (крім військовослужбовців (резервістів, військовозобов`язаних) Служби безпеки України та осіб, які входять до складу розвідувальних органів України), які брали участь у виконанні бойових (службових, спеціальних) завдань у районах ведення воєнних (бойових) дій або на тимчасово окупованих територіях, статус учасника бойових дій надається незалежно від тривалості виконання таких завдань на підставі відомостей, що підтверджують виконання особою таких завдань (далі - Відомості), у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, та з урахуванням положень цієї статті.
Постановою Кабінету Міністрів України від 20 серпня 2014 року № 413 затверджено Порядок надання та позбавлення статусу учасника бойових дій осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення чи у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України» (далі - Порядок №413 (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).
Згідно п. 1 Порядку №413 цей Порядок визначає процедуру надання та позбавлення статусу учасника бойових дій осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення чи у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, та категорії таких осіб.
Відповідно до абзацу другого п. 2 Порядку №413 статус учасника бойових дій надається військовослужбовцям (резервістам, військовозобов`язаним, добровольцям Сил територіальної оборони) Збройних Сил, Національної гвардії, СБУ, Служби зовнішньої розвідки, Держприкордонслужби, Держспецтрансслужби, військовослужбовцям військових прокуратур, особам рядового та начальницького складу підрозділів оперативного забезпечення зон проведення антитерористичної операції ДФС, поліцейським, особам рядового, начальницького складу, військовослужбовцям МВС, Управління державної охорони, Держспецзв`язку, ДСНС, Державної кримінально-виконавчої служби, співробітникам Служби судової охорони, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України.
Також цим пунктом Порядку №413 визначено, що статус учасника бойових дій надається особам, зазначеним в абзаці другому пункту 2 цього Порядку, які брали безпосередню участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, за умови виконання ними особисто або у складі військової частини (органу, підрозділу), установи та закладу бойових (службових) завдань, проведення розвідувальних заходів, зокрема які отримали травми (поранення, контузії, каліцтва).
За змістом абзаців першого та десятого п.4 Порядку №413 підставою для надання особам статусу учасника бойових дій є такі документи про безпосереднє залучення до виконання завдань антитерористичної операції чи здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації в Донецькій та Луганській областях в районах її проведення, заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України:
для осіб, які брали участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, - довідка за формою згідно з додатком 6 (довідка про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України).
Особи, зазначені в абзаці десятому цього пункту, за власним бажанням можуть додавати інші документи, які містять докази та підтверджують факт виконання ними особисто або у складі військової частини (органу, підрозділу), установи та закладу бойових (службових) завдань.
Із змісту Додатку 6 до Порядку № 413 слідує, що у довідці про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України зазначається про те, що особа дійсно у відповідний період брав (брала) участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, перебуваючи у відповідній області, районі, населеному пункті, підстава - з документів, які підтверджують безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, бойових донесень, журналів бойових дій (оперативних завдань, ведення оперативної обстановки), вахтових журналів, польотних листів, книг служби, наказів про залучення до таких заходів, відомостей про виконання розвідувальних заходів, або довідка про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва).
Верховний Суд у постанові від 20.02.2025 у справі № 400/4559/24 виснував, що обов`язковою умовою для надання статусу учасника бойових дій є встановлення факту безпосередньої участі особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, та виконання нею особисто або у складі військової частини (органу, підрозділу), установи та закладу бойових (службових) завдань. Наявність таких обставин є правовою підставою для подачі командирами (начальниками) військових частин (органів, підрозділів) або іншими керівниками підприємств, установ та організацій на розгляд комісії, утвореної міністерством, центральним органом виконавчої влади чи іншим державним органом, у підпорядкуванні яких перебували військові частини (органи, підрозділи), установи та заклади, у складі яких проходили службу особи, довідки за формою згідно з додатком 6. У взаємозв`язку із наведеним Верховний Суд зазначає, що за приписами статті 1 Закону України від 06 грудня 1991 року № 1932-XII "Про оборону України" (далі - Закон №1932-XII у редакції, чинній на момент виникнення спірних відносин) бойові дії - це форма застосування з`єднань, військових частин, підрозділів (інших сил і засобів) Збройних Сил України, інших складових сил оборони, а також поліції особливого призначення Національної поліції України для вирішення бойових (спеціальних) завдань в операціях або самостійно під час відсічі збройної агресії проти України або ліквідації (нейтралізації) збройного конфлікту, виконання інших завдань із застосуванням будь-яких видів зброї (озброєння); район воєнних (бойових) дій - це визначена рішенням Головнокомандувача Збройних Сил України частина сухопутної території України, повітряного або/та водного простору, на якій впродовж певного часу ведуться або/та можуть вестися воєнні (бойові) дії.
Таким чином, підставою для видачі довідки за формою, встановленою Додатком 6 до Порядку № 413, є як документи, що передбачають облік участі особи у бойових діях (бойові донесення, журнали бойових дій та інш.), так і довідка про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва).
З матеріалів справи вбачається, що витягом із наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 30.08.2023 №258 підтверджено, що ОСОБА_1 відряджено до м. Черкас з 31.08.2023 для розгортання польової майстерні зв`язку. Підстава: бойовий наказ командира військової частини НОМЕР_1 від 29.08.2023 №56/дк (а.с. 36);
- витягом із наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 30.09.2023 №290 підтверджено, що солдата ОСОБА_2 вважати таким, що прибув з відрядження 30.09.2023 із військової частини НОМЕР_2 АДРЕСА_1 після розгортання польової майстерні зв`язку. Підстава: посвідчення про відрядження №№659- 662 від 20.08.2023, продовольчий атестат №8 від 25.09.2023 серія НОМЕР_3 (а.с 37);
- витягом із наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 26.11.2023 №349, відповідно до якого підтверджено, що ОСОБА_1 відряджено до смт Черкаське Дніпропетровської області з 27.11.2023 для проведення робіт з ремонту та дообладнання (встановлення) сучасних засобів зв`язку на озброєння та військову техніку військових частин у складі польової майстерні зв`язку.
Підстава: бойовий наказ командира військової частини НОМЕР_1 №78/дск від 25.11.2023 (а.с. 38);
- витягом із наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 25.11.2023 №381 підтверджено,, що солдата ОСОБА_1 , майстра обслуги регламенту засобів зв`язку цеху регламенту та ремонту вважати таким, що прибув з відрядження 25.12.2023 із військової частини НОМЕР_4 АДРЕСА_1 після проведення робіт з ремонту та дообладнання (встановлення) сучасних засобів зв`язку на озброєння та військову техніку військових частин у складі польової майстерні зв`язку. Підстава: посвідчення про відрядження №912-914 від 26.11.2023 продовольчий атестат № НОМЕР_5 від 22.12.2023 серія НОМЕР_6 (а.с. 39);
- витягом із журналу бойових дій військової частини НОМЕР_1 інв.№264/ДСК від 01.01.2023:
29.08.2023 в графі завдання та стисле висвітлення ходу бойових дій вказано: "Відповідно до бойового розпорядження Угруповання Військ зв`язку та кібербезпеки Збройних Сил України від 21.08.2023 №308/20/38/У/дск, та бойового наказу командира військової частини НОМЕР_1 відряджені для виконання завдань з ремонту та дообладнання (встановлення) сучасних засобів зв`язку на озброєння та військову техніку: … з 31 серпня 2023 року польова майстерня зв`язку до м. Черкаси у складі: … солдат ОСОБА_1 , майстер обслуги регламенту засобів зв`язку цеху регламенту та ремонту…";
21.09.2023 "Відповідно до бойового розпорядження Угруповання Військ зв`язку та кібербезпеки Збройних Сил України від 20.09.2023 №308/20/65/У/дск, та бойового наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 21.09.2023 №59/дск військовослужбовці військової частини НОМЕР_1 , які відповідно до бойового розпорядження Угруповання Військ зв`язку та кібербезпеки ЗСУ від 21.08.2023 №308/20/38/дск виконують завдання в м. Черкаси, з 22.09.2023 переміщенні для виконання робіт з дообладнання (встановлення) сучасних засобів зв`язку на озброєння та військову техніку до … військова частина НОМЕР_7 АДРЕСА_2 : Солдат ОСОБА_1 , майстер обслуги регламенту засобів зв`язку цеху регламенту та ремонту…";
25.11.2023 "Відповідно до бойового розпорядження Угруповання Військ зв`язку та кібербезпеки Збройних Сил України від 21.08.2023 №308/20/38/У/дск, та бойового наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 25.11.2023 №78/дск нижчеперейменовані військовослужбовці військової частини НОМЕР_1 відряджені для виконання завдань з ремонту та дообладнання (встановлення) сучасних засобів зв`язку на озброєння та військову техніку та з метою ротації особового складу, який первісно виконує зазначені задачі, з 27 листопада 2023 року польова майстерня зв`язку до військової частини НОМЕР_4 АДРЕСА_1 у складі:… ОСОБА_1 , майстер обслуги регламенту засобів зв`язку цеху регламенту та ремонту…" (а.с. 40-42).
Постановою Кабінету Міністрів України від 06.12.2022 №1364 "Деякі питання формування переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією" визначено, що перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затверджується Міністерством з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій за формою згідно з додатком за погодженням з Міністерством оборони на підставі пропозицій відповідних обласних, Київської міської військових адміністрацій.
Так, "Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією", затверджений Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України 22.12.2022 №309 (далі Перелік №309), прийнятий відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 06.12.2022 №1364 "Деякі питання формування переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією".
Як встановлено судовим розглядом, що відповідно до визначення, наведеного у статті 1 Закону України "Про оборону України", район воєнних (бойових) дій - визначена рішенням Головнокомандувача Збройних Сил України частина сухопутної території України, повітряного або/та водного простору, на якій впродовж певного часу ведуться або/та можуть вестися воєнні (бойові) дії.
Згідно з наказом Головнокомандувача Збройних Сил України від 01.09.2023 №247 "Про визначення районів ведення воєнних (бойових) дій" (а.с. 43), м. Черкаси Черкаської області в серпні 2023 не входить в райони ведення воєнних (бойових) дій.
Згідно з наказом Головнокомандувача Збройних Сил України від 01.10.2023 № 273 "Про визначення районів ведення воєнних (бойових) дій" (а.с. 44-45), м. Волочиськ Хмельницької області в вересні 2023 не входить в райони ведення воєнних (бойових) дій.
Згідно з наказом Головнокомандувача Збройних Сил України від 01.12.2023 № 341 "Про визначення районів ведення воєнних (бойових) дій" (а.с. 46-47), смт. Черкаське Дніпропетровської області в листопаді 2023 не входить в райони ведення воєнних (бойових) дій.
Згідно з наказом Головнокомандувача Збройних Сил України від 01.01.2024 №2 "Про визначення районів ведення воєнних (бойових) дій" (а.с. 48), смт. Черкаське Дніпропетровської області в грудні 2023 не входить в райони ведення воєнних (бойових) дій.
Суд першої інстанції правильно звернув увагу, що м. Черкаси, м. Волочиськ Хмельницької області та смт. Черкаське Дніпропетровської області у період з 31.08.2023 - 21.08.2023 (м. Черкаси, Черкаська область. Черкаська територіальна громада), з 22.09.2023 - 30.09.2023 (м. Волочиськ, Волочиської територіальної громади, Хмельницького району, Хмельницької області), з 27.11.2023 - 25.12.2023 (смт Черкаське, Черкаська селищна об`єднана територіальна громада, Самарівський район, Дніпропетровської області) - не входили до районів ведення воєнних (бойових) дій, які визначені наказами Головнокомандувача Збройних Сил України "Про визначення районів ведення воєнних (бойових) дій".
З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що у відповідача були відсутні підстави для видачі довідки про безпосередню участь у бойових діях за формою згідно з додатком 6 відповідно до Постанови КМУ від 20 серпня 2014 року № 413.
Суд також враховує і на характер виконуваних позивачем завдань: виконання робіт з дообладнання (встановлення) сучасних засобів зв`язку на озброєння та військову техніку в с. Волочиськ Хмельницька область, в м. Черкаси, в смт. Черкаське Дніпропетровська область. Зазначені завдання хоча й передбачені бойовими розпорядженнями, однак, при цьому ОСОБА_1 фактично не виконував бойових завдань в районі ведення бойових дій, а займався ремонтом техніки та встановленням обладнання на військову техніку, перебуваючи в тилу.
За відсутності передбачених Порядком документів, командир військової частини не був уповноважений звертатися до комісії з приводу надання особі статусу учасника бойових дій, а отже діяв у порядку, на підставах та у спосіб, що встановлені законом.
Отже, за результатами розгляду даної адміністративної справи факт порушення Військовою частиною НОМЕР_1 процедури надання особі статусу учасника бойових дій не знайшов свого підтвердження.
Підсумовуючи наведене, колегія суддів вважає, що вимоги позивача не знаходять належного правового обґрунтування та спростовуються наявними у справі доказами, у зв`язку з чим, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні позову.
В підсумку, апеляційний суд переглянув оскаржуване рішення суду і не виявив порушень норм матеріального чи процесуального права, які могли призвести до ухвалення незаконного судового рішення, щоб його скасувати й ухвалити нове.
Суд першої інстанції надав оцінку усім обставинам справи, котрі мають юридичне значення для правильного вирішення спору та дослухався до усіх аргументів сторін, які здатні вплинути на результат вирішення спору.
Суд наголошує, що Європейський суд з прав людини у рішенні від 10 лютого 2010 року у справі Серявін та інші проти України зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (далі Конвенція) зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення. У справі Трофимчук проти України ЄСПЛ також зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не можна розуміти як вимогу детально відповідати на кожен довід. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.
Відповідно до пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.
Наведене дає підстави для висновку, що доводи скаржника у кожній справі мають оцінюватись судами на предмет їх відповідності критеріям конкретності, доречності та важливості у рамках відповідних правовідносин з метою належного обґрунтування позиції суду. Деякі аргументи не можуть бути підставою для надання детальної відповіді на такі доводи.
Усі інші аргументи сторін вивчені судом, однак є такими, що не потребують детального аналізу у цьому судовому рішенні, оскільки вищенаведених висновків рішення суду першої інстанції не спростовують.
За правилами частини першої статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
У відповідності до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції ухвалив законне та обґрунтоване рішення, з дотриманням норм матеріального та процесуального права.
Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують та свідчать про незгоду із правовою оцінкою суду першої інстанції обставин справи, суд апеляційної інстанції підстав для його скасування не вбачає.
Таким чином, колегія суддів, згідно ст. 316 КАС України вирішила залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін, з урахуванням того, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.
Керуючись ст. ст. 242, 243, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, - 

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 02.03.2026 по справі №440/17424/25 - залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя 		О.А. Спаскін 	
Судді	   	Л.В. Любчич   О.В. Присяжнюк