ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД 
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116 (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"13" травня 2026 р. Справа№ 911/1915/25
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого: Тищенко О.В.
суддів: Гончарова С.А. 
Сибіги О.М. 

за участю секретаря судового засідання Сабалдаш О.В.
за участю представників сторін згідно протоколу судового засідання від 13.05.2026

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Дінхо» на рішення Господарського суду Київської області від 18.11.2025 (повний текст рішення підписано 27.11.2025)

у справі №911/1915/25 (суддя Конюх О.В.)

за позовом Бучанської міської ради
до Товариства з обмеженою відповідальністю «Дінхо»
про розірвання договору оренди землі та стягнення 300 621,72 грн

В С Т А Н О В И В :

Бучанська міська рада 09.06.2025 через систему «Електронний суд» звернулась до Господарського суду Київської області з позовом до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Дінхо», в якому просила суд стягнути з відповідача заборгованість за Договором оренди землі від 24.09.2018 у розмірі 300 621,72 грн.; розірвати договір оренди земельної ділянки від 24.09.2018, кадастровий номер 3221080500:03:004:0564, укладений між Блиставицькою сільською радою Київської області та ТОВ «ДІНХО», та всі додаткові угоди до нього; судові витрати у справі покласти на відповідача.
Позов обґрунтований тим, що між Блиставицькою сільською радою Київської області та ТОВ «ДІНХО» був укладений договір оренди земельної ділянки від 24.09.2018, кадастровий номер земельної ділянки 3221080500:03:004:0564.
Протягом січня-лютого 2022 року, 2023 року, 2024 року та січня-квітня 2025 року відповідач систематично не сплачував орендну плату за надану в оренду земельну ділянку, у зв`язку з чим виникла заборгованість, яку позивач просив стягнути в судовому порядку.
Систематичну несплату орендної плати позивач вважає істотним порушенням умов договору та просив розірвати укладений договір оренди земельної ділянки від 24.09.2018.
08.08.2025 позивач подав заяву про зменшення позовних вимог, в якій просив в частині стягнення суми основної заборгованості за Договором оренди землі від 24.09.2018 зменшити позовні вимоги до 292 029,13 грн., яку прийнято судом.
Ухвалою Господарського суду Київської області від 18.11.2025 закрито провадження у справі №911/1915/25 за позовом Бучанської міської ради до Товариства з обмеженою відповідальністю «Дінхо» в частині вимог про стягнення 292 029,13 грн. основного боргу в зв`язку з їх сплатою відповідачем.
Рішенням Господарського суду Київської області від 18.11.2025 позов задоволено.
Розірвано Договір оренди земельної ділянки від 24.09.2018, кадастровий номер 3221080500:03:004:0564, укладений між Блиставицькою сільською радою Київської області та Товариством з обмеженою відповідальністю «Дінхо», та всі додаткові угоди до нього.
Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Дінхо» на користь Бучанської міської ради 2 422,40 грн. судового збору.
Не погоджуючись з прийнятим рішенням суду першої інстанції, Товариство з обмеженою відповідальністю «Дінхо» звернулося 15.12.2025 до Північного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, сформованою в системі «Електронний суд» 15.12.2025, у якій просить суд скасувати рішення Господарського суду Київської області від 18.11.2025 у справі №911/1915/25 та прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позову. Просив поновити пропущений строк на апеляційне оскарження.
В обґрунтування апеляційної скарги скаржник вказав, що місцевий господарський суд, не повно та не об`єктивно з`ясував усі фактичні обставини справи, не дослідив і не надав правової оцінки наявним у матеріалах справи доказам, а тому, на думку скаржника, рішення суду прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права та підлягає скасуванню.
Скаржник зазначає, що на спірній земельній ділянці знаходиться нерухоме майно ТОВ «Дінхо», а також потужності виробничої бази з обробки деревини, а тому у разі розірвання договору оренди спірної земельної ділянки відбудеться порушення принципу юридичної долі земельної ділянки та об`єктів нерухомості.
Договір оренди земельної ділянки укладено в 2018 році для розміщення та експлуатації основних, підсобних та допоміжних будівель і споруд підприємства, а в 2023 році було укладено додаткову угоду до вказаного договору оренди, якою строк дії договору продовжено до 17.12.2033 року
Разом з тим, під час окупації Бучанської громади в березні 2022 року, будівлі виробництва були пошкоджені внаслідок обстрілів і за цим фактом було зареєстровано кримінальне провадження №12022111050004738 з правової кваліфікацією ч.1 ст.438 КК України (Порушення законів та звичаїв війни). 
Також, в квітні 2022 року внаслідок пожежі через обстріли на підприємстві відбулася пожежа, що підтверджується актом про пожежу від 11.04.2022, складеним комісією у складі інспекторів ВЗНС Бучанського РУ ГУ ДСНС України в Київській області та представника служби цивільного захисту. 
Внаслідок зазначених обставин протягом всього часу з березня 2022 року підприємство не функціонувало через відсутність коштів на відновлення пошкоджених будівель та обладнання, а також через відсутність працівників. Директор підприємства власними силами та засобами збирав будівельні матеріали для ремонту пошкоджень та здійснює відновлення будівель підприємства та виробничої бази власними силами. Внаслідок таких подій була відсутня можливість оплати обов`язкових платежів, що і призвело до заборгованості та подальшої подачі Бучанською міською радою відповідного позову.
Разом з тим, відповідач наголошує, що здійснив сплату основної заборгованості з орендної плати за спірним договором оренди земельної ділянки навіть за наявності таких обставин, а тому відповідач просить відмовити в задоволенні позовних вимог про розірвання договору оренди. 
Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу №911/1915/25 передано для розгляду колегії суддів у складі: головуючий суддя Тищенко О.В. судді: Сибіга О.М., Гончаров С.А.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 18.12.2025 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Дінхо» на рішення Господарського суду Київської області від 18.11.2025 у справі №911/1915/25, розгляд справи призначено на 04.02.2026. Витребувано у Господарського суду Київської області матеріали справи №911/1915/25.
29.12.2025 до Північного апеляційного господарського суду надійшов відзив Бучанської міської ради на апеляційну скаргу відповідача, в якому позивач заперечив проти доводів скаржника.
Позивач у відзиві зазначив, що посилання відповідача на військову агресію рф, що призвела до збільшення фінансового навантаження на відповідача, та, як наслідок, прострочення ТОВ «Дінхо» своїх зобов`язань за договором оренди не є виправданими, оскільки ці обставини не звільняють ТОВ "Дінхо" від належного виконання своїх обов`язків за договором, оскільки відповідач здійснює господарську діяльність на власний ризик.
Позивач вважає, шо між обставинами непереборної сили та неможливістю належного виконання зобов`язання має бути причинно-наслідковий зв`язок. Тобто неможливість виконання зобов`язання має бути викликана саме обставиною непереборної сили, а не обставинами, ризик настання яких несе учасник правовідносин.
В свою чергу, підстави для припинення договору оренди землі - це законодавчо закріплені обставини, які передбачають припинення договірних відносин. З огляду на те, що відповідач мав обов`язок сплачувати оренду плату щомісячно, проте, з боку відповідача наявне систематичне порушення вказаного обов`язку, зокрема несплата орендної плати протягом 28 місяців, то суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку щодо розірвання спірного договору оренди.
А тому позивач просив відмовити в задоволенні апеляційної скарги, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.
30.12.2025 до Північного апеляційного господарського суду надійшли матеріали справи №911/1915/25.
04.02.2026 розгляд справи №911/1915/25 не відбувся у зв`язку з перебуванням судді Гончарова С.А. у відпустці.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 11.02.2026 розгляд справи №911/1915/25 призначено на 25.02.2026.
В судовому засіданні 25.02.2026 оголошувалась перерва до 15.04.2026.
15.04.2026 по справі оголошено перерву до 13.05.2026 для надання можливості учасникам справи вирішити спір мирним шляхом.
В судове засідання 13.05.2026 з`явився представник відповідача.
Представники позивача в судове засідання не з`явились, про причини неявки до суду не повідомили, проте про дату та час судового засідання у справі позивач був повідомлений належним чином.
Колегія суддів апеляційного господарського суду зазначає, що з урахуванням ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 202, ч. 12 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України, суд може розглянути справу за наявними в ній матеріалами, якщо представники сторін, що не з`явилися, про дату та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, участь представників сторін та інших учасників справи у судовому засіданні судом обов`язковою не визнавалась.
Крім того, судова колегія зазначає, що відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін чи інших учасників справи, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. А тому, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності представників позивача. Враховуючи при цьому, що представник позивача у попередньому судовому засіданні 25.02.2026 приймав участь та надавав суду свої пояснення по справі, які колегією прийняті до уваги.
Представник відповідача підтримав вимоги апеляційної скарги та просив скасувати рішення першої інстанції з прийняттям нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.
Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» №64/2022 від 24 лютого 2022 року, затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України.
Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 14.03.2022 №133/2022, затвердженим Законом України від 15.03.2022 №2119-ІХ, зі змінами, внесеними Указом Президента України від 18.04.2022 №259/2022, затвердженим Законом України від 21.04.2022 №2212-ІХ, Указом Президента України від 17.05.2022 №341/2022, затвердженим Законом України від 22.05.2022 №2263-ІХ, Указом Президента України від 12.08.2022 №573/2022, затвердженим Законом України від 15.08.2022 №2500-ІХ, Указом Президента України від 07.11.2022 №757/2022, затвердженим Законом України від 16.11.2022 №2738-ІХ, Указом Президента України від 06.02.2023 №58/2023, затвердженим Законом України від 07.02.2023 №2915-IX, Указом Президента України від 01.05.2023 №254/2023, затвердженим Законом України від 02.05.2023 №3057-IX, Указом Президента України від 26.07.2023 №451/2023, затвердженим Законом України від 27.07.2023 №3275-IX, Указом Президента України від 06.11.2023 №734/2023, затвердженим Законом України від 08.11.2023 №3429-IX, Указом Президента України від 05.02.2024 №49/2024, затвердженим Законом України від 06.02.2024 №3564-ІХ, Указом Президента України від 06.05.2024 №271/2024 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні", затвердженим Законом України від 08.05.2024 №3684-IX, Указом Президента України від 23.07.2024 №469/2024 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні", затвердженим Законом України №3891-IX, Указом Президента України від 28.10.2024 №740/2024 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні", затвердженим Законом України №4024-IX, Указом Президента України від 14.01.2025 №26/2025 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні", затвердженим Законом України №4220-IX від 15.01.2025, Указом Президента України від 15.04.2025 №235/2025 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні", затвердженим Законом України від 16.04.2025 № 4356-IX, Указом Президента України від 14.07.2025 №478/2025 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні", затвердженим Законом України від 15.07.2025 №4524-IX, Указом Президента України від 20.10.2025 №793/2025 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні", затвердженим Законом України від 21.10.2025 №4643-IX, Указом Президента України від 12.01.2026 №40/2026 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні", затвердженим Законом України від 14.01.2026 №4757-IX, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 03 лютого 2026 року строком на 90 діб, тобто до 04 травня 2026 року.
В силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.
Розумність тривалості провадження повинна визначатися з огляду на обставини справи та з урахуванням таких критеріїв: складність справи, поведінка заявника та відповідних органів влади, а також ступінь важливості предмета спору для заявника (рішення Суду у справах Савенкова проти України, no. 4469/07, від 02.05.2013, Папазова та інші проти України, no. 32849/05, 20796/06, 14347/07 та 40760/07, від 15.03.2012).
Колегія суддів вважає за можливе здійснити розгляд справи у розумний строк, застосувавши ст. ст. 2, 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. 3 Конституції України та ст.ст. 2, 11 ГПК України.
У відповідності до ст. 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.
Згідно до ч.1 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій главі.
Колегія суддів апеляційного господарського суду, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваного рішення, дійшла висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а оскаржуване рішення місцевого господарського суду слід залишити без змін з наступних підстав.
Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, 24.09.2018 між Блиставицькою сільською радою Бородянського району Київської області (орендодавець) та ТОВ «Дінхо» (орендар) був укладений договір оренди земельної ділянки, за умовами якого:
- орендодавець передає, а орендар приймає в платне, строкове користування земельну ділянку, що перебуває у комунальній власності територіальної громади с. Блиставиця для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель і споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості (п.1.1);
- земельна ділянка розташована за адресою вул. Поліська (раніше Пархоменко), 26, с. Блиставиця, Бородянського району, Київської області (п.1.2);
- в оренду передаються земельна ділянка площею 1,0158 га кадастровий номер 3221080500:03:004:0564. Земельна ділянка передається відповідно до рішення 24 сесії 7 скликання Блиставицької сільської ради від 24.09.2018 (п.1.3);
- нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 2 366 571,60 грн. (п.1.4);
- на земельній ділянці наявний об`єкт нерухомого майна, що належить орендарю на праві приватної власності (п.1.5);
- земельна ділянка передається в оренду ТОВ «Дінхо». Договір укладено на 5 років та набирає чинності з дати його державної реєстрації в Управлінні Держкомзему Бородянського району (п.2.1, 3.1).
- річна орендна плата за земельну ділянку встановлюється у розмірі 3% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки (п.4.1);
- орендна плата за користування земельною ділянкою на рік становить 70 997,15 грн. з коригування коефіцієнту інфляції на кожен рік. Орендна плата за користування земельною ділянкою на місяць становить 5915,43 грн. (п.1.7);
- орендна плата сплачується у грошовій формі щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного місяця шляхом перерахування на рахунок, зазначений в п.4.3 даного договору.
Укладений між сторонами договір за своєю правовою природою є договором оренди землі. Відповідно до ст. 13 Закону України «Про оренди землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.
Відповідно до статті 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Законом України «Про об`єднання територіальних громад» передбачено право суміжної сільської, селищної територіальної громади добровільно приєднатися до об`єднаної територіальної громади.
24.09.2018 Блиставицька сільська рада Бородянського району Київської області прийняла рішення №323-24-VII, за яким Блиставицька сільська територіальна громада села Блиставиця добровільно приєдналась до Бучанської міської об`єднаної територіальної громади Київської області.
25.09.2018 Бучанська міська рада відповідно до рішення №2398-45-VII приєднала Блиставицьку сільську територіальну громаду села Блиставиця до Бучанської міської об`єднаної територіальної громади.
Відповідно до ч.1, 3 ст. 8 Закону України «Про добровільне об`єднання територіальних громад» (в редакції чинній на момент прийняття зазначених рішень) об`єднана територіальна громада вважається утвореною за цим Законом з дня набрання чинності рішеннями всіх рад, що прийняли рішення про добровільне об`єднання територіальних громад, або з моменту набрання чинності рішенням про підтримку добровільного об`єднання територіальних громад на місцевому референдумі та за умови відповідності таких рішень висновку, передбаченому частиною четвертою статті 7 цього Закону.
Об`єднана територіальна громада є правонаступником всього майна, прав та обов`язків територіальних громад, що об`єдналися, з дня набуття повноважень сільською, селищною, міською радою, обраною такою об`єднаною територіальною громадою.
Відтак, суд першої інстанції вірно встановив, що Бучанська територіальна громада набула всіх прав та обов`язків Блиставицької сільської територіальної громади, в тому числі за спірним договором оренди земельної ділянки від 24.09.2018, що не заперечується сторонами.
18.04.2023 Бучанська міська рада Київської області та Товариство з обмеженою відповідальністю «Дінхо» уклали додаткову угоду, за умовами якої:
- нормативна грошова оцінка земельної ділянки складає 2 390 376,54 грн.;
- річна орендна плата за земельну ділянку встановлюється у розмірі 5% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки;
- орендна плата за користування земельною ділянкою на рік становить 119 518,82 грн. Орендна плата за користування земельною ділянкою на місяць становить 9959,90 грн.
- орендна плата за земельну ділянку, згідно Витягу №НВ-9913005462023 від 23.02.2023 із технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок нараховується з 01.01.2023;
- розмір орендної плати за земельну ділянку переглядається щороку станом на 1 січня при проведенні індексації нормативної грошової оцінки земельної ділянки без внесення відповідних змін до Договору оренди земельної ділянки.
Рішенням Бучанської міської ради від 26.10.2023 №3909-49-VIІІ, прийнятим у зв`язку з надходженням заяви ТОВ «Дінхо» про продовження строку дії договору оренди, продовжено строк дії договору оренди земельної ділянки комунальної власності, зареєстрованого в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, номер запису про інше речове право 29593939, укладеного з ТОВ «Дінхо», земельна ділянка площею 1,0158 га з кадастровим номером 3221080500:03:004:0564 на строк до 17.12.2033.
Додатковою угодою від 01.11.2023 сторони продовжили строк дії договору до 17.12.2033.
Звертаючись з даним позовом, з урахуванням заяви про зміну предмету позову, позивач просив суд стягнути з відповідача заборгованість з орендної плати, що виникла за період 2023-2024 роки та з 01.01.2025 по 01.05.2025, а саме в сумі 292 029,13 грн. та розірвати договір оренди земельної ділянки від 24.09.2018.
Разом з тим, матеріалами справи підтверджується, а саме, платіжними інструкціями №3 від 07.07.2025 на суму 69 900,00 грн., №3 від 12.07.2025 на суму 20 000,00 грн., №4 від 13.08.2025 на суму 43 000,00 грн.; №5 від 03.10.2025 на суму 32 500,00 грн.; №6 від 30.10.2025 на суму 46 000,00 грн., №8 від 17.11.2025 на суму 57 000,00 грн., що після відкриття провадження у справі відповідач погасив суму основного боргу. Крім того, позивач визнав погашення боргу з сторони відповідача на суму 25 000,00 грн. 03.11.2025, що підтверджується поданою довідкою Фінансового управління Бучанської міської ради від 17.11.2025 №01-15/02-551.
В зв`язку з цим, провадження у справі №911/1915/25 в частині стягнення 292 029,13 грн. основного боргу ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.11.2025 закрито відповідно до пункту 2 частини 1 статті 231 Господарського процесуального кодексу України за відсутністю предмету спору.
Щодо вимог позивача про розірвання договору оренди земельної ділянки.
Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно з ст. 21 Закону України «Про оренду землі» орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі.
Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України).
Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди.
Орендодавець має право вимагати від орендаря, а орендар зобов`язаний своєчасно сплачувати орендну плату за земельну ділянку (абз 5 ч.1 ст.24 та абз. 6 ч.2 ст. 25 Закону України «Про оренду землі»).
Відповідно до п.4.2 Договору орендна плата сплачується щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного місяця.
Згідно з ч. 1 ст. 32 Закону України «Про оренду землі» на вимогу однієї зі сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельного кодексу України та іншими законами України.
Згідно з пунктом «д» ч. 1 ст. 141 Земельного кодексу України підставою припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата земельного податку або орендної плати.
Відповідно до ч.1-2 ст. 651 Цивільного кодексу України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.
Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 20.11.2024 у справі №918/391/23 зроблено висновок про те, що приписи про підстави припинення права користування земельною ділянкою, визначені пунктом «д» частини першої статті 141 Земельного кодексу України (систематична несплата орендної плати), та правила частини другої статті 651 ЦК України, якими передбачено, що договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї зі сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом, співвідносяться як такі, що не суперечать одні одним, а навпаки - доповнюють одні одних.
Велика Палата Верховного Суду звертала увагу в своїх постановах на те, що під систематичністю під час вирішення приватноправових спорів розуміються два та більше випадки несплати орендної плати, визначеної умовами укладеного між сторонами договору. Натомість разове порушення такої умови договору не вважається систематичним і не може бути підставою для його розірвання. Судова практика у розумінні поняття «систематичність» у подібних правовідносинах є усталеною (постанови КЦС ВС від 06 березня 2019 року у справі №183/262/17, від 01 квітня 2020 року у справі № 277/1186/18-ц, від 29 липня 2020 року у справі № 277/526/18, від 20 серпня 2020 року у справі № 616/292/17, від 08 травня2024 року у справі № 629/2698/23; КГС ВС від 24 листопада 2021 року у справі № 922/367/21, від 04 липня 2023 року у справі № 906/649/22, від 20 лютого 2024 року у справі № 917/586/23, від 02 квітня 2024 року у справі № 922/1165/23 та інші).
Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, на момент звернення позивача з вказаним позовом у відповідача була наявна заборгованість з оплати орендної плати за договором про оренду земельної ділянки від 24.06.2018.
З огляду на те, що відповідач мав обов`язок сплачувати оренду плату щомісячно, проте допустив порушення зазначеного зобов`язання, то суд першої інстанції вірно зазначив, що наявне систематичне порушення вказаного обов`язку, зокрема несплата орендної плати протягом 28 місяців (2023-2024 роки, 01.01.2025-01.05.2025).
Матеріалами справи підтверджується погашення заборгованості з орендної плати відповідачем повністю, однак вказане не має правового значення для визначення систематичності порушення обов`язку зі сплати орендної плати та подальше розірвання договору.
Колегія суддів звертає увагу на правові висновки Великої Палати Верховного Суду викладену у справі №918/391/23 від 20.11.2024 де Суд зазначив, що факт погашення орендарем заборгованості з орендної плати не має правового значення для вирішення позову про розірвання договору оренди.
Отже, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для задоволення позову Бучанської міської ради про розірвання договору оренди земельної ділянки від 24.09.2018.
При цьому, колегія суддів не приймає до уваги доводи скаржника, що ним не здійснювалась господарська діяльність на вказаній земельній ділянці після березня-квітня 2022 року в зв`язку зі знищенням майна відповідача та робочого обладнання.
Загальновідомим є факт здійснення військових дій на території Київської області (у містах Бородянка, Ірпінь, Макарів, Буча, тощо). 
Разом з тим, сама по собі наявність форс-мажорних обставин, зокрема ведення бойових дій на території України та знищення майна внаслідок таких дій, не є безумовною підставою ні для припинення зобов`язань, ні для звільнення від їх виконання. Судом має бути з`ясовано й перевірено причинно-наслідковий зв`язок між такими обставинами і неналежним виконанням зобов`язання у даному конкретному випадку.
Повідомлення про форс-мажор має бути направлено іншій стороні якнайшвидше. Хоча й форс-мажорні обставини впливають, як правило, на одну сторону договору (виконавця), але вони мають негативні наслідки насамперед для іншої сторони договору, яка не отримує його належне виконання. Отже, своєчасне повідомлення іншої сторони про настання форс-мажорних обставин спрямоване на захист прав та інтересів іншої сторони договору, яка буде розуміти, що не отримає вчасно товар (роботи, послуги) або оплату та, можливо, зможе зменшити негативні наслідки форс-мажору.
Проте, матеріали справи не містять доказів того, шо відповідач повідомляв позивача про настання таких обставин. Більше того, наявність форс-мажорних обставин не звільняє від виконання зобов`язання, а лише звільняє від відповідальності за порушення такого.
Водночас, відповідач посилається на частину 6 статті 762 Цивільного кодексу України в обґрунтування доводів щодо звільнення його від сплати орендної плати. 
Відповідно до частини 6 статті 762 Цивільного кодексу України відсутній вичерпний перелік обставин, які унеможливлюють використання орендарем майна, підстав виникнення таких обставин, засобів їх підтвердження.
У пункті 6.10 постанови Великої Палати Верховного Суду від 08.05.2018 у справі №910/7495/16 зазначено, що підставою для застосування норми частини 6 статті 762 ЦК України є встановлення факту неможливості використання орендарем майна з незалежних від нього причин на загальних підставах, визначених процесуальним законодавством.
Тобто для застосування вказаної норми та звільнення наймача від плати за користування орендованим майном визначальною умовою такого звільнення є наявність обставин, за які орендар не відповідає.
В свою чергу, наймач повинен довести обставини, які свідчать про те, що майно не використовувалося або не могло бути використане, і він не відповідає за ці обставини.
Підставою звільнення від зобов`язання сплачувати орендну плату ця норма визначає об`єктивну неможливість використовувати передане в оренду майно (бути допущеним до земельної ділянки, знаходитись на ній та користуватись нею тощо) через обставини, за які орендар не відповідає.
При оцінці таких обставин презюмується незмінність умов господарювання (користування майном) чи стану об`єкта оренди, а орендар повинен подати докази наявності тих обставин, на які він посилається в обґрунтування своїх вимог, а також довести, що ці обставини виникли з незалежних від нього причин, зокрема, внаслідок зміни кон`юнктури на ринку товарів, робіт, послуг, з вини орендодавця, через дію непереборної сили тощо. Якщо орендар з незалежних від нього обставин протягом певного часу був повністю позбавлений можливості користуватися орендованим майном, то на підставі цієї норми Закону він вправі порушувати питання про повне звільнення його від внесення орендної плати.
Аналогічна правова позиція щодо застосування приписів статті 762 ЦК України викладена у постановах Верховного Суду у справах №914/1248/18, №914/2264/17, №910/13158/20.
При цьому звільнення від сплати орендної плати є істотним втручанням у правовідносини сторін договору, а тому може застосовуватись за виключних обставин.
Проте, колегія суддів зауважує, що зміст доводів апеляційної скарги відповідача свідчить про помилкове ототожнення ним неможливості використання орендованого майна, тобто повну відсутність доступу до земельної ділянки (що не було ним доведено у даній справі) з неможливістю отримання прибутку в очікуваному розмірі у спірний період, що не підпадає під дію норми частини 6 статті 762 Цивільного кодексу України. За таких обставин доводи відповідача колегією суддів відхиляються як безпідставні.
Відповідно до частини першої статті 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставини, які мають значення для вирішення справи.
Згідно з частиною першою, третьою статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.
Статтею 76 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Частиною першою статті 77 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Отже, колегія суддів приходить до висновку, що доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, на законність оскаржуваного судового рішення не впливають, зводяться до незгоди зі встановленими судом обставинами та до переоцінки доказів.
Відповідно до п.1 ч.1 ст. 275 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.
Відповідно до ст. 276 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Таким чином, в задоволенні апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Дінхо» на рішення Господарського суду Київської області від 18.11.2025 у справі №911/1915/25 слід відмовити, а оскаржуване рішення - залишити без змін.
Судові витрати розподіляються відповідно до вимог ст. 129 Господарського процесуального кодексу України.
Керуючись ст.ст. 129, 232-241, 269, 270, 275-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,

П О С Т А Н О В И В:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Дінхо» на рішення Господарського суду Київської області від 18.11.2025 у справі №911/1915/25 залишити без задоволення.
2. Рішення Господарського суду Київської області від 18.11.2025 у справі №911/1915/25 залишити без змін.
3. Судові витрати (судовий збір) за розгляд апеляційної скарги покладаються на скаржника.
4. Матеріали справи №911/1915/25 повернути до Господарського суду Київської області.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена відповідно до ст. 287-291 Господарського процесуального кодексу України.
Повний текст постанови складено та підписано: 19.05.2026. 

Головуючий суддя О.В. Тищенко 

Судді С.А. Гончаров

О.М. Сибіга