Справа № 344/5433/26 
Провадження № 33/4808/368/26 
Категорія ст.124 КУпАП 
Головуючий у 1 інстанції Руденко Д. М. 
Суддя-доповідач Васильєв 

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2026 року м. Івано-Франківськ
Суддя Івано-Франківського апеляційного суду Васильєв О.П., 
за участю захисника адвоката Крупея С.М., потерпілого ОСОБА_1 та його представника адвоката Сендецького В.Р., 
розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника адвоката Крупея С.Є. на постанову Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 05 травня 2026 року, якою 
ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жительку АДРЕСА_1 ,
визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень, стягнуто в дохід держави судовий збір в розмірі 665 гривень 60 копійок, -

в с т а н о в и в :

Судом першої інстанції встановлено, що 15.02.2026 року о 21 год 00 хв в м. Івано-Франківську, на перехресті вул. Тисменицька – вул. Героїв Миколаєва (Сєченова) – вул. Рінь (Декабристів) водій ОСОБА_2 , керуючи транспортним засобом марки «Skoda Octavia A7» д.н.з. НОМЕР_1 , не була уважною, не стежила за дорожньою обстановкою та під час здійснення маневру повороту ліворуч на зелений сигнал світлофору не надала перевагу транспортному засобу «IVECO» д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 , який рухався назустріч, внаслідок чого відбулось зіткнення. В результаті ДТП транспортні засоби зазнали механічних пошкоджень, а пасажир транспортного засобу «IVECO» ОСОБА_3 отримала тілесні ушкодження. Своїми діями ОСОБА_2 порушила вимоги п.п. 2.3б, 16.6 Правил дорожнього руху України та вчинила правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Не погодившись з вказаним рішенням суду, захисник адвокат Крупей С.Є. подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Івано-Франківського міського суду від 05.05.2026 року по справі №344/5433/26 та закрити провадження у справі на підставі п.1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення. 
Вважає зазначену постанову такою, що ухвалена з порушенням норм матеріального та процесуального права.
Під час розгляду справи суддею було взято до уваги протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №612215 від 11.03.2026 року, складеного з порушенням законодавчо встановлених вимог до змісту протоколу. Зокрема, зі змісту протоколу випливає, що дорожньо-транспортна пригоди мала місце на перехресті вулиць Тисменицька - Сеченова - Декабристів. Натомість станом на дату ДТП, а саме 15.02.2026 року таких вулиць у м. Івано-Франківську не існувало, а зазначені вулиці перейменовані. Відповідно до ст. 256 КУпАП, серед вимог до змісту протоколу про адміністративне правопорушення є, зокрема, вимога про зазначення точного місця вчинення адміністративного правопорушення.
У тексті постанови вказано, що «суд під час розгляду справи по суті може встановити актуальну назву вулиці та зазначити правильну». Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. За таких обставин, наразі жодним нормативно-правовим актом не передбачено повноважень суду вносити зміни до протоколу про адміністративне правопорушення чи зазначати будь-які додаткові відомості.
Окрім цього, згаданий протокол був складений 11.03.2026 року, натомість дорожньо-транспортна пригода відбулась 15.02.2026 року. Частиною 2 ст. 254 КУпАП встановлено, що протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення. 
Згідно з матеріалами справи, зокрема поясненнями ОСОБА_2 , протоколу огляду місця події, який розпочато 15.02.2026 року о 21 год. 50 хв. на час приїзду працівників Національної поліції остання перебувала на місці події, пояснення відібрані 15.02.2026 року, з чого випливає, що особу було встановлено безпосередньо в день події.
Відповідно до змісту протоколу у графі 9 «Свідки чи потерпілі, підпис», зазначено: Не залучалися. Натомість у матеріалах справи наявні пояснення потерпілого ОСОБА_1 , що свідчить про внутрішню суперечливість у матеріалах справи. Відповідно до ст. 256 КУпАП, у протоколі зазначається прізвище, адреси свідків і потерпілих.
У матеріалах справи наявний протокол огляду місця події, складений старшим слідчим СВ Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області Ткачуком І. М. 15.02.2026 року. У протоколі немає жодних відомостей про участь у огляді місця події учасників ДТП ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , відсутні відомості про негайне ознайомлення їх зі змістом протоколу огляду місця події та вручення їм копії протоколу, що є порушенням вимог кримінального процесуального законодавства. З чого вбачається, що згаданий протокол є недопустимим доказом, а отже не може братися судом до уваги під час розгляду справи.
У матеріалах справи відсутня схема місця ДТП, складена відповідно до вимог Додатку 8 до Інструкції №1395, натомість наявна лише схема до протоколу огляду місця події, яка не може бути належним та допустимим доказом у справах за ст. 124 КУпАП.
Вказує, що водії транспортних засобів до огляду місця події та фіксування результатів огляду не залучалися, підписи на схемі до протоколу огляду відсутні, з чого, слідує непідтвердженість інформації, зазначеної в схемі до протоколу огляду місця події та порушення права ОСОБА_2 на ознайомлення з матеріалами справи, дачу пояснень та зауважень, гарантованого ст. 268 КУпАП. 
З огляду на це, судом не може братися до уваги схема до протоколу огляду місця події як така, що не відповідає вимогам Інструкції №1395 та складена з порушенням прав особи, що притягається до адміністративної відповідальності як недопустимий доказ. 
Стверджує, що матеріалами справи не підтверджено настання наслідків у вигляді пошкодження транспортного засобу, їх ступеня та характеру, належні та допустимі докази пошкодження майна відсутні, схема до протоколу огляду місця події не містить координатів місця зіткнення транспортних засобів, а також відсутнє підтвердження належними та допустимими доказами причинно-наслідкового зв`язку між діянням та наслідками.
До початку судового розгляду надійшли заперечення на апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_1 , в яких останній не погоджується з доводами апеляційної скарги. Вказує, що їдучи вечором на зелене світло по вул. Тисменицькій в м. Івано-Франківськ, доїхавши до перехрестя в нього на швидкості в?їхав автомобіль Шкода білого кольору. Після чого його автомобіль зазнав таких механічних ушкоджень, що ремонту не підлягає. Крім того, пасажир йогоо авто - мама ОСОБА_3 , отримала тілесні ушкодження. Працівниками поліції було складено протокол, схему ДТП, відібрано пояснення та направлено нас на медичний огляд з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного сп`яніння. Тобто, в повній мірі виконали свої посадові обов`язки.
В своїх поясненнях ОСОБА_5 вказує на те, що начебто він порушив ПДР, а саме п. 13.1. Однак дане пояснення нічим окрім її слів не підтверджується. У поясненнях на місці ДТП, гр. ОСОБА_2 відмовилася давати будь які відповіді, користуючись ст.63 Конституції України. Також у поясненнях адвоката гр. ОСОБА_6 зазначено, що схема ДТП не підписана учасниками, а лише понятими і що такий факт свідчить про те, що у діях ОСОБА_2 відсутній склад правопорушення. Однак, зазначає, що підписи понятих засвідчують. що схема була складена в їхній присутності; відображає реальне розташування транспортних засобів на момент приїзду поліції. Крім того, схему не підписували учасники, бо повезли всіх на огляд в мед заклад, де в ОСОБА_2 було виявлено алкогольне сп?яніння, висновок є у матеріалах справи. Поняті підписали, що схема була складена в їхній присутності, а зафіксовані дані (положення авто, сліди гальмування, уламки) відповідають реальній картині на дорозі 
Крім того, відповідно до Наказу Про затвердження Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі від 07.11.2015 №1395 у пункті IX. Особливості оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена статтею 124 КУпАП вказано: «1. У разі порушення учасниками дорожного руху правил дорожного руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, на місці дорожньо-транспортної пригоди (далі - ДТП) складається протокол про адміністративне правопорушення стосовно цих осіб, до якого додаються: 
1) схема місця ДТП (додаток 8, яку підписують учасники ДТП та поліцейський; 
2) пояснення учасників пригоди та свідків (у разі їх наявності); 
3) показання технічних приладів (у разі їх наявності); 
4) показання засобів фото- та/або відеоспостереження (у разі їх наявності); 
5) інші матеріали, які необхідні для прийняття рішення у справі. 

Вважає, що ОСОБА_2 порушила ПДР, а саме: п.2.3.б «Бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі» та п. 16.6. «Повертаючи ліворуч або розвертаючись при зеленому сигналі основного світлофора, водій нерейкового транспортного засобу зобов?язаний дати дорогу трамваю попутного напрямку, а також транспортним засобам, що рухаються в зустрічному напрямку прямо або повертають праворуч.» 
Щодо посилання адвоката, що зі змісту протоколу випливає, що дорожньо-транспортна пригоди мала місце на перехресті вулиць Тисменицька - Сеченова - Декабристів. Натомість станом на дату ДТП, а саме 15.02.2026 року вулиць у м. Івано-Франківську не існувало, а зазначені вулиці перейменовані. Однак, використання попередньої назви вулиці не спростовує факту дорожньо-транспортної пригоди. Суд під час розгляду справи по суті може встановити актуальну назву вулиці та зазначити правильну.
Щодо посилання адвоката, що відповідно до змісту протоколу у графі 9 «Свідки чи потерпілі, підпис» зазначено Не залучалися. Натомість у матеріалах справи наявні пояснення потерпілого ОСОБА_1 , що свідчить про внутрішню суперечливість у матеріалах справи. 
Щодо посилання адвоката, що стосується схеми ДТП, її доказове значення оцінюється судом у сукупності з іншими матеріалами згідно зі ст.252 КУпАП, і невідповідність Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі від 07.11.2015 №1395 не є самостійною підставою для повернення чи закриття справи. Схема складена на місці події уповноваженим поліцейським, містить підписи понятих та об?єктивно фіксує обставини зіткнення, а тому є належним та допустимим доказом.
В судове засідання апеляційної інстанції особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 не з`явилася, хоча в установленому законом порядку повідомлялася про розгляд апеляційної скарги, не подала клопотання про відкладення розгляду справи та не підтвердила поважність причин щодо неможливості явки в судове засідання апеляційної інстанції. 
Апеляційний суд враховує, що учасники самостійно, відповідно до принципу диспозитивності, вирішують питання щодо участі в судовому засіданні суду апеляційної інстанції. 
Апеляційний суд звертає увагу на те, що відповідно до практики Європейського суду з прав людини, особиста присутність підсудного під час провадження в суді апеляційної інстанції не має такого ж вирішального значення, як в суді першої інстанції. Умови застосування статті 6 Конвенції стосовно провадження в суді апеляційної інстанції залежать від особливостей певного провадження; слід взяти до уваги загалом проведений судовий процес у національній правовій системі, а також роль, яку відіграє у ньому суд апеляційної інстанції (Ермі проти Італії ) При цьому, обвинувачений може відмовитися від свого права брати участь або бути заслуханим в апеляційному провадженні, або прямо, або своєю поведінкою (Кашлев проти Естонії, Хернандес Ройо проти Іспанії).
Враховуючи вищенаведене, апеляційний суд, вважав за можливе розглянути апеляційну скаргу за відсутності ОСОБА_2 .
В судовому засіданні апеляційної інстанції захисник адвокат Крупей С.М. підтримав вимоги апеляційної скарги в повному обсязі, просив скасувати постанову суду, провадження у справі закрити за відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. 
Потерпілий ОСОБА_1 та його представник адвокат Сендецький С.Р. просили апеляційну скаргу захисника адвоката Крупея С.Є. залишити без задоволення, постанову Івано-Франківського міського суду від 05.05.2026 року щодо ОСОБА_2 без змін.
Перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню і постанову судді необхідно залишити без змін з наступних підстав. 
Згідно ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення його у точній відповідності із законом.
Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення має з`ясувати, чи було вчинено правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини адміністративного правопорушення, належним чином мотивував свої висновки щодо доведеності вини ОСОБА_2 .
Постанова суду відповідає вимогам ст.283 КУпАП і містить опис обставин, встановлених при розгляді справи, зазначення нормативного акту, який передбачає відповідальність за дане правопорушення та прийняте по справі рішення.
При вирішенні питання про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, апеляційний суд приймає до уваги, що згідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна дія чи бездіяльність особи, яка доведена достатніми та незаперечними доказами.
Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Апеляційним судом у повному обсязі досліджені докази, які містяться в матеріалах справи та були надані сторонами під час розгляду справи в апеляційній інстанції. 
Так, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №612215 від 11.-3.2026 року, вбачається, що ОСОБА_2 порушила вимоги п.п. 2.3б, 16.6 Правил дорожнього руху України, відповідальність за які передбачена ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, зокрема 15.02.2026 року о 21 год 00 хв в м. Івано-Франківську, на перехресті вул. Тисменицька – вул. Героїв Миколаєва (Сєченова) – вул. Рінь (Декабристів) водій ОСОБА_2 , керуючи транспортним засобом марки «Skoda Octavia A7» д.н.з. НОМЕР_1 , не була уважною, не стежила за дорожньою обстановкою, та під час здійснення маневру повороту ліворуч на зелений сигнал світлофору не надала перевагу транспортному засобу «IVECO» д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 , який рухався назустріч, внаслідок чого відбулось зіткнення; в результаті ДТП транспортні засоби зазнали механічних пошкоджень, а пасажир транспортного засобу «IVECO» ОСОБА_3 отримала тілесні ушкодження (а.с. 1). 
Вищевказаний протокол про адміністративне правопорушення складений уповноваженою на те особою – інспектором ВРОМ ДТП УПП в Івано-Фракнівській області капітаном поліції Дубівим В.В., підписаний уповноваженою особою та особою, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 .
Виклад обставин в протоколі цілком відповідає вимогам Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України 07 листопада 2015 року № 1395.
Правопорушниці були роз`яснені її права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП та повідомлено про розгляд справи в Івано-Франківському міському суді. 
Згідно письмових пояснень ОСОБА_2 вбачається, що остання відмовилася від пояснень, згідно ст. 63 Конституції України (а.с. 13).
Посвідчення водія у ОСОБА_2 працівниками поліції не було вилучено.
Зі змістом протоколу ОСОБА_2 була ознайомлена, про що свідчить її власноручний підпис.
В своїх судових рішеннях Європейський Суд з прав людини неодноразово вказував на те, що формулювання обвинувачення є важливою умовою справедливого та об`єктивного судового розгляду.
В рішенні у справі «Маттоціа проти Італії" Європейський Суд зазначив, що «обвинувачений у вчиненні злочину має бути негайно і детально проінформований про причину обвинувачення, тобто про ті факти матеріальної дійсності, які нібито мали місце і є підставою для висунення обвинувачення». Хоча ступінь "детальності" інформування обвинуваченого залежить від обставин конкретної справи, однак у будь-якому випадку відомості, надані обвинуваченому, повинні бути достатніми для повного розуміння останнім суті висунутого проти нього обвинувачення, що є необхідним для підготовки адекватного захисту. 
Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що суть обвинувачення полягає в тому, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП звинувачується в тому, що керуючи транспортним засобом, порушила вимоги п. 2.3, 16.6 Правил дорожнього руху України. 
Зазначення у протоколі попередніх назв вулиць не свідчить про невизначеність місця вчинення правопорушення, оскільки із його змісту та інших матеріалів справи однозначно встановлюється, що дорожньо-транспортна пригода мала місце на регульованому перехресті вулиць Тисменицька, Сеченова та Декабристів у м. Івано-Франківську. Дані про перейменування вулиць є загальновідомими і зазначення в протоколу про адміністративне правопорушення попередніх назв вулиць міста не впливає на розуміння змісту висунутого обвинувачення і не перешкоджає здійсненню ефективного захисту своїх інтересів. 
Посилання апелянта на окремі недоліки оформлення протоколу та інших матеріалів справи не можуть бути визнані належною правовою підставою для визнання їх недопустимими доказами, оскільки зазначені недоліки не є істотними і не спотворюють сутність цих доказів, не перешкоджають встановленню обставин вчиненого правопорушення і не впливають на правильність висновків суду щодо доведеності винуватості у вчиненні правопорушення. 
До матеріалів провадження долучено рапорт старшого слідчого СВ Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області старшого лейтенанта поліції Ткачука І. (а.с. 4), з якого вбачається, що 15.02.2026 року о 21:40 год. надійшло повідомлення зі служби «102» про те, що по вул. Тисменицькій відбулось зіткнення між двома автомобілями, в результаті чого пасажира одного із автомобілів госпіталізовано до лікувального закладу. 
Виїздом на місце події, а саме проїзну ділянку дороги регульованого перехрестя вулиць Тисменицька - Декабристів - Сеченова у м. Івано-Франківську встановлено, що 15.02.2026 року приблизно о 21.30 год водійка автомобіля «SKODA OKTAVIA» реєстраційний номер НОМЕР_3 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителька АДРЕСА_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп?яніння, рухаючись по вул. Тисменицькій у напрямку вул. Юності та здійснюючи лівий поворот на вул. Сеченова, не надала перевагу у русі та допустила зіткнення передньою лівою частиною свого автомобіля із передньою лівою частиною автомобіля марки «IVECO», реєстраційний номер НОМЕР_4 , під керуванням гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителя АДРЕСА_2 , який рухався у зустрічному напрямку до вул. Івасюка. 
Внаслідок ДТП, пасажирка автомобіля «IVECO», реєстраційний номер НОМЕР_5 ОСОБА_3 , отримала тілесні ушкодження, у вигляді забою м`яких тканин голови. 
Відповідно до вимог наказу МОЗ України №6 від 17.01.1995 вищевказані тілесні ушкодження відносяться до легких. 
Обов`язковою ознакою об`єктивної сторони ст. 286 КК України є мінімум середньої тяжкості тілесні ушкодження спричинених потерпілому і оскільки вищевказаній особі заподіяно легкі тілесні ушкодження, то у зв`язку з цим відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань вносити не було підстав і, як наслідок, неможливо винести постанову про закриття кримінального провадження, якщо слідчим досудове розслідування за цим фактом не проводилось.
У відповідності до ст. 214 КПК України, слідчому надається 24 години на внесення відомостей до ЄРДР після повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення. Протягом даного часу слідчим встановлюються всі обставини правопорушення, а також наявність у події ознак складу кримінального правопорушення. У даному випадку не вбачалось ознак складу злочину, передбаченого ст.. 286 КК України, оскільки відсутні мінімум середньої тяжкості ушкодження, а тому відсутня обов`язкова складова складу злочину, а саме об`єктивна сторона злочину. 
Водночас, на той день жодною особою із сторін учасників дорожньо-транспортної пригоди не оскаржено бездіяльність слідчого, яка полягала у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, як передбачено ст.. 303 КПК України.
Враховуючи вищенаведене, а також відповідно до службової телеграми на виконання вимог оперативної наради ГСУ НПУ від 21.01.2018 року №4366/24/3/5-2018 щодо виключення випадків безпідставного внесення до ЄРДР відомостей про ДТП, внаслідок якої учасникам спричинено тілесні ушкодження, які судово-медичними експертами кваліфікуються як легкі, а тому просить зареєструвати дані матеріали до ЖЄО з подальшим направленням їх на виконання та прийняття рішення щодо притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , оскільки у її діях наявний склад адміністративного правопорушення.
Доводи апеляційної скарги про порушення вимог ч. 2 ст. 254 КУпАП є безпідставними.
Як убачається з матеріалів справи, після ДТП проводилася перевірка щодо наявності підстав для внесення відомостей до ЄРДР за ознаками ст. 286 КК України. Лише після встановлення, що потерпілій спричинено легкі тілесні ушкодження, які не утворюють складу кримінального правопорушення, матеріали були скеровані для вирішення питання про притягнення винної особи до адміністративної відповідальності.
Отже, складанню протоколу передувало з`ясування обставин події та вирішення питання щодо наявності ознак кримінального правопорушення, а тому сам по собі факт його складання не в день вчинення ДТП не свідчить про порушення вимог ч. 2 ст. 254 КУпАП та не є підставою для закриття провадження у справі.
До матеріалів справи долучено письмові пояснення ОСОБА_1 (а.с. 9), з яких вбачається, що він їхав по вул. Тисменецькій на зелене світло, переїжджаючи перехрестя світлофора в нього на швидкості в`їхав автомобіль Шкода білого кольору д.н.з. НОМЕР_1 , після чого його автомобіль зазначав ушкоджень, що не зможе рухатись своїм ходом, тільки не евакуаторі.
До матеріалів справи також долучено: протокол огляду місця події від 15.02.2026 року (а.с. 5-6), схема до протоколу огляду місця події від 15.02.2026 року (а.с. 7), довідка №551 про діагноз, встановлений ОСОБА_3 (а.с. 8), висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, з якого вбачається, що у ОСОБА_1 ознак сп`яніння не виявлено (а.с. 10), фото свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу Iveco Daily (а.с. 11), фото посвідчення водія ОСОБА_1 (а.с. 12), висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, з якого вбачається, що ОСОБА_2 перебуває в стані алкогольного сп`яніння (а.с. 14), фото свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу Scoda Octavia (а.с. 15), фото посвідчення водія ОСОБА_2 (а.с. 16), інформація щодо посвідчення водія ОСОБА_2 (а.с. 17), інформація щодо наявної адмініпрактики щодо ОСОБА_2 (а.с. 18), заява ОСОБА_2 про отримання судової повістки в електронній формі (а.с. 19).
Доводи апеляційної скарги про те, що матеріалами справи не підтверджено настання наслідків у вигляді пошкодження транспортних засобів, їх характер та ступінь, а також відсутність причинно-наслідкового зв`язку між діями водія та наслідками, є необґрунтованими.
Так, із протоколу огляду місця події від 15.02.2026 року та схеми до нього вбачається, що на автомобілі «SKODA OKTAVIA» д.н.з. НОМЕР_1 наявні механічні пошкодження лівої передньої частини транспортного засобу, зокрема переднього бампера, капота, решітки радіатора, відсутня ліва передня фара, пошкоджено переднє ліве колесо та щит, а також передні ліві дверцята. Водночас на автомобілі «IVECO» д.н.з. НОМЕР_2 зафіксовано механічні пошкодження лівої передньої частини, а саме переднього бампера, решітки радіатора, відсутня ліва передня фара, ліве переднє колесо відірване від кріплення, пошкоджено передні ліві дверцята.
Крім того, у протоколі огляду місця події зафіксовано розташування транспортних засобів після зіткнення, зокрема зазначено, що передня ліва частина автомобіля «SKODA OKTAVIA» знаходиться в районі передніх лівих дверцят автомобіля «IVECO», що узгоджується з характером виявлених механічних пошкоджень обох транспортних засобів та підтверджує факт їх контакту під час дорожньо-транспортної пригоди.
Таким чином, матеріали справи містять належні та допустимі докази, які підтверджують як факт зіткнення транспортних засобів, так і настання наслідків у вигляді їх механічних пошкоджень. Вказані докази були оцінені судом у сукупності з іншими матеріалами справи, а тому доводи апелянта про відсутність доказів пошкодження майна та причинно-наслідкового зв`язку між діями водія і наслідками є безпідставними.
Відповідно до пункту 2.3.б Правил дорожнього руху України для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.
Відповідно до пункту 16.6 Правил дорожнього руху України повертаючи ліворуч або розвертаючись при зеленому сигналі основного світлофора, водій нерейкового транспортного засобу зобов`язаний дати дорогу трамваю попутного напрямку, а також транспортним засобам, що рухаються в зустрічному напрямку прямо або повертають праворуч.
Апеляційний суд вважає, що водій ОСОБА_2 мала об`єктивну можливість встановити, що повертаючи ліворуч з головної дороги на другорядну дорогу створює аварійну обстановку для транспортного засобу під керуванням потерпілого ОСОБА_1 .
Апеляційний суд звертає увагу на те, що у випадку виникнення дорожньо-транспортної пригоди за участю декількох водіїв наявність чи відсутність в їх діях складу адміністративного правопорушення, потребує встановлення причинного зв`язку між діянням (порушенням правил безпеки дорожнього руху) кожного з них та наслідками, що настали, тобто з`ясування ступені участі (внеску) кожного з них у спричинення злочинного наслідку.
Відповідно до п.7 Постанови Пленуму Верховного Суду України у постанові № 14 від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» у випадках, коли передбачені ст. 286 КК суспільно небезпечні наслідки настали через порушення правил безпеки дорожнього руху двома водіями транспортних засобів, потрібно з`ясовувати характер порушень, які допустив кожний з них, а також чи не було причиною порушення зазначених правил одним водієм їх недодержання іншим і чи мав перший можливість уникнути дорожньо-транспортної події та її наслідків. Виключається кримінальна відповідальність особи, яка порушила правила дорожнього руху вимушено, через створення аварійної ситуації іншою особою, яка керувала транспортним засобом.
Досліджені судом першої інстанції докази були оцінені судом за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю у відповідності до вимог ст.252 КУпАП.
В своїй апеляційній скарзі захисник адвокат Крупей С.Є. посилається на те, що суд першої інстанції необґрунтовано визнав ОСОБА_2 винною у вчиненні правопорушення.
Апеляційний суд вважає неспроможними доводи апеляції про те, що суд першої інстанції не дав належної оцінки сукупності досліджених доказів та прийшов до обґрунтованого висновку про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення. 
Апеляційний суд вважає, що ОСОБА_2 , здійснюючи лівий поворот на регульованому перехресті при зеленому сигналі світлофора, маючи об`єктивну можливість правильно оцінити дорожню обстановку та виявити транспортний засіб, який рухався у зустрічному напрямку прямо, не надала йому дорогу, чим порушила вимоги п. 16.6 Правил дорожнього руху України, що перебуває у прямому причинному зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди, внаслідок якої транспортні засоби отримали механічні пошкодження.
Зокрема, апеляційна скарга не містить даних, які свідчать про заперечення правильності встановлених судом обставин щодо порушення ОСОБА_2 вимог ПДР України. 
Апеляційний суд звертає увагу на те, що розгляд провадження відбувається в межах обвинувачення, яке висунуто ОСОБА_2 та не надає оцінки діям водія ОСОБА_1 щодо правомірності його дій та технічної можливості відвернути дорожньо-транспортну пригоду, оскільки така правова оцінка може бути надана тільки в межах відповідного провадження за обвинуваченням у вчиненні правопорушення. 
Апеляційний суд вважає доведеним поза розумним сумнівом, що ОСОБА_2 , керуючи транспортним засобом, була неуважною, не стежила належним чином за дорожньою обстановкою та її змінами, чим порушила вимоги п. 2.3.б Правил дорожнього руху України, а також, здійснюючи лівий поворот на регульованому перехресті, всупереч вимогам п. 16.6 Правил дорожнього руху України не надала дорогу транспортному засобу, який рухався у зустрічному напрямку прямо, внаслідок чого допустила зіткнення транспортних засобів, у результаті якого автомобілі отримали механічні пошкодження.
Статтею 124 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинили пошкодження транспортних засобів.
Апеляційний суд вважає, що дії ОСОБА_2 знаходяться у прямому причинному зв`язку з дорожньо-транспортної пригодою, оскільки саме недотримання нею вимог Правил дорожнього руху створило небезпеку іншим учасникам дорожнього руху.
Суд першої інстанції надав належну оцінку сукупності досліджених доказів, прийшов до обґрунтованого висновку про наявність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП в діях ОСОБА_2 та застосував до нього стягнення в мінімальних межах, які передбачені законом.
Враховуючи наведене, апеляційний суд вважає за необхідне апеляцію захисника адвоката Крупея С.Є. залишити без задоволення, а постанову судді залишити без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника адвоката Крупея С.Є. залишити без задоволення.
Постанову Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 05 травня 2026 року щодо ОСОБА_2 залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення. 

Суддя Івано-Франківського
апеляційного суду О.П. Васильєв