РІШЕННЯ 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 травня 2026 року 	справа № 580/2106/26 	
	м. Черкаси 	
Черкаський окружний адміністративний суд одноособово у складі головуючого судді Бабич А.М., розглянувши в залі суду в порядку спрощеного письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Черкаській області про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії,

УСТАНОВИВ:

04.03.2026 у Черкаський окружний адміністративний суд надійшов позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) (далі – позивач) до Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Черкаській області (18029, м.Черкаси, вул.Прикордонника Лазаренка, буд.1; код ЄДРПОУ 38646021) (далі – відповідач) про: 
визнання протиправною бездіяльність щодо невиплати йому індексації грошового забезпечення за період з 01.03.2018 до 11.06.2020 включно відповідно до приписів абзаців 4, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078 (далі — Постанова КМУ №1078);
зобов`язання нарахувати та виплатити індексацію-різниці грошового забезпечення 3710,24грн у місяць на загальну суму 101536,90грн за період з 01.03.2018 до 11.06.2020 включно відповідно до приписів абзаців 4, 6 пункту 5 Постанови КМУ №1078 з одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб, відповідно до пункту 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 № 44.
Обґрунтовуючи зазначено, що відповідач безпідставно не виплатив позивачу індексацію грошового забезпечення за період з 01.03.2018 до 11.06.2020.
09.03.2026 суд ухвалою прийняв позовної заяви до розгляду та відкрив провадження у справі. 
07.04.2026 на адресу суду надійшло клопотання відповідача вх.№18291/26 про заміну неналежного відповідача (далі - Клопотання). Оскільки спір виник з правовідносин щодо проходження служби цивільного захисту і нарахованого та виплаченого грошового забезпечення між позивачем та 3 Державним пожежно-рятувальним загоном ГУ ДСНС України у Черкаській області (нова назва 2 державний пожежно-рятувальний загін Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у м. Києві ), а архівне зберігання документів 3 ДПРЗ ГУ ДСНС України у Черкаській області та видачу відповідних довідок згідно з нормами чинного законодавства покладено на 2 державний пожежно-рятувальний загін Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Черкаській області, Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Черкаській області (Територіальний орган, код ЄДРПОУ 38646021) неналежний відповідач у вказаній адміністративній справі.
Позивач власне відношення до Клопотання суду не повідомив. Тому, розглянувши Клопотання, суд ухвалою від 01.05.2026 вирішив відмовити повністю у задоволенні цього клопотання.
08.04.2026 на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, яким просить відмовити повністю у задоволенні позову. Стверджує, що у березні 2018 року підвищення грошового доходу позивача, у зв`язку із зміною посадових окладів, не перевищило суму індексації, що склалась у березні 2018 року (4463,15 грн), розрахованої відповідно до абз. 5 п. 4 Порядку №1078: прожитковий мінімум для працездатних осіб станом на 01.03.2018 помножити на величину приросту індексу споживчих цін і поділити на 100 відсотків (1762,00 грн. х 253,30% / 100).
Усі подані сторонами документи суд долучив до матеріалів адміністративної справи.
Оскільки обґрунтованих клопотань від учасників спору про розгляд справи у судовому засіданні з їх викликом суду не надходило, зважаючи на відсутність необхідності призначити у справі експертизу або викликати та допитати свідків, суд дійшов висновку розглянути справу без виклику сторін у судове засідання за наявними письмовими доказами.

Пенсійним посвідченням від 08.07.2022 серії НОМЕР_2 підтверджується, що відповідач отримує пенсію за інвалідності як особа з 2 групою (інвалідність, яка виникла внаслідок війни).
Наказом від 05.06.2020 позивач, як начальник караулу 9 державної пожежно-рятувальної частини Управління, з 11.06.2022 звільнений зі служби цивільного захисту у Державній службі України з надзвичайних ситуацій у Запас Збройних Сил України.
Листом від 16.02.2026 відповідач повідомив, що на момент звільнення позивач перебував на посаді начальника караулу 9 державної пожежно-рятувальної частини Управління ДСНС України у Черкаській області. Наказом ДСНС України від 05.05.2021 №283 «Про припинення осіб шляхом приєднання» припинено 9 державну пожежно-рятувальну частину Управління ДСНС України у Черкаській області, реорганізувавши її шляхом приєднання до 3 державного пожежно-рятувального загону Головного управління ДСНС України у Черкаській області. Відповідно до пункту 1 наказу ДСНС України від 31.03.2025 № НС-375 «Про зміну найменувань підпорядкованих підрозділів» змінено найменування 3 державного пожежно-рятувального загону Головного управління ДСНС України у Черкаській області на 2 державний пожежно-рятувальний загін Головного управління ДСНС України у Черкаській області. Відповідно до пункту 6 цього ж наказу архівне зберігання документів 3 державного пожежно-рятувального загону Головного управління ДСНС України у Черкаській області та видачу відповідних довідок згідно з нормами чинного законодавства покладено на 2 державний пожежно-рятувальний загін Головного управління ДСНС України у Черкаській області. Тому його запит на інформацію від 19.01.2026 перенаправлено для подальшої відповіді до 2 державного пожежно-рятувального загону Головного управління.
Листом від 26.02.2026 2 державний пожежно-рятувального загін Головного управління надав довідку про перерахунок індексації грошового забезпечення позивачу за період з 01.03.2018 до 11.06.2020 на виконання рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 09.06.2022 у справі №580/1099/22. Відповідно до вказаної довідки для індексації грошового забезпечення враховувався базовий місяць «березень 2018 року». У період з грудня 2018 року до лютого 2019 року індексація нарахована та виплачена у розмірі 71,08грн, із березня 2019 року до червня 2019 року – 134,47грн, із липня 2019 року до листопада 2019 року – 206,72грн, із січня 2020 року до травня 2020 року – 216,51грн, у червні 2020 року – 79,39грн.
Листом від 02.02.2026 2 державний пожежно-рятувального загін Головного управління надав довідку про нарахування щомісячних, додаткових видів грошового забезпечення. Відповідно до вказаної довідки позивачу у 2018 році грошове забезпечення нараховувалося з урахуванням: з посадового окладу 900,00грн – у лютому та 4230,00грн – березні 4230,00грн.
Тому позивач звернувся позовом у суд.
Надаючи оцінку спірним обставинам суд врахував ч.2 ст.19 Конституції України, якою встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
У ч.1 ст.46 Конституції України закріплено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Відповідно до вимог ст.9 Закону України від 20.12.1991 №2011-ХІІ “Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей” (далі – Закон №2011-ХІІ) держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів. 
Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері праці та соціальної політики, інші центральні органи виконавчої влади відповідно до їх компетенції розробляють та вносять у встановленому порядку пропозиції щодо грошового забезпечення військовослужбовців.
До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення. 
Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. 
Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.
Індексація грошових доходів населення відповідно до ч.1 ст.1 Закону України від 03.07.1991 №1283-ХІІ “Про індексацію грошових доходів населення” (далі – Закон №1283-ХІІ) – встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.
Відповідно до частини першої статті 2 Закону №1282-XII індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема, оплата праці (грошове забезпечення).
Частиною шостою статті 2 Закону №1282-XII визначено, що індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення.
Згідно із статтею 3 Закону №1282-XII індекс споживчих цін обчислюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері статистики, і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях.
При цьому, як передбачено абзацом третім ст.1 Закону №1282-XII індекс споживчих цін - показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купує населення для невиробничого споживання.
Згідно із частиною першою статті 4 Закону №1282-XII індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка.
Обчислення індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком, починаючи з місяця введення в дію цього Закону (частина друга статті 4 Закону №1282-XII).
Відповідно до частини третьої статті 4 Закону №1282-XII для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений у частині першій цієї статті.
Частиною четвертою статті 4 Закону №1282-XII встановлено, що підвищення грошових доходів населення у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, у якому опубліковано індекс споживчих цін.
Частиною п`ятою цієї ж норми передбачено, що у разі якщо грошові доходи населення підвищено з урахуванням прогнозного рівня інфляції випереджаючим шляхом, при визначенні обсягу підвищення грошових доходів у зв`язку із індексацією враховується рівень такого підвищення у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до частини другої статті 5 Закону №1282-XII підприємства, установи та організації, що фінансуються чи дотуються з Державного бюджету України, підвищують розміри оплати праці (грошового забезпечення) у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів і коштів Державного бюджету України.
Обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації та сум індексації грошових доходів населення визначені Порядком проведення індексації грошових доходів населення, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року №1078, з наступними змінами та доповненнями (далі - Порядок № 1078).
Відповідно до пункту 1-1 Порядку №1078 підвищення грошових доходів громадян у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, в якому офіційно опубліковано індекс споживчих цін. 
Індексація грошових доходів населення проводиться у разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який встановлюється в розмірі 103 відсотка. 
Індекс споживчих цін обчислюється Держстатом і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях. 
Обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком починаючи з березня 2003 р. - місяця опублікування Закону України від 6 лютого 2003 року № 491-IV "Про внесення змін до Закону України "Про індексацію грошових доходів населення". 
Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений в абзаці другому цього пункту.
Відповідно до абзацу 5 пункту 2 Порядку № 1078 індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані в гривнях на території України, які не мають разового характеру, зокрема, грошове забезпечення військовослужбовців, поліцейських, осіб рядового і начальницького складу, посадових осіб митної служби.
Згідно з абзацом першим пункту 4 Порядку № 1078 індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення.
Абзацом другим пункту 4 Порядку № 1078 передбачено, що оплата праці, у тому числі працюючим пенсіонерам, грошове забезпечення, розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, допомога по безробіттю, що надається залежно від страхового стажу у відсотках середньої заробітної плати, стипендії індексуються у межах прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб.
Частина грошових доходів, яка перевищує прожитковий мінімум, встановлений для відповідних соціальних і демографічних груп населення, індексації не підлягає (абзац четвертий пункту 4 Порядку № 1078).
Сума індексації грошових доходів громадян визначається як результат множення грошового доходу, що підлягає індексації, на величину приросту індексу споживчих цін, поділений на 100 відсотків (абзац п`ятий пункту 4 Порядку № 1078).
Відповідно до абзацу першого пункту 5 Порядку № 1078 у разі підвищення тарифних ставок (окладів), стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначених у пункті 2 цього Порядку, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків.
Абзац другий пункту 5 Порядку №1078 встановлює, що обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення зазначених грошових доходів населення.
Сума індексації у місяці підвищення грошових доходів, зазначених у абзаці першому цього пункту, не нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу перевищує суму індексації, що склалася у місяці підвищення доходу (абзац третій пункту 5 Порядку № 1078).
Якщо розмір підвищення грошового доходу не перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу, сума індексації у цьому місяці визначається з урахуванням розміру підвищення доходу і розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу (абзац четвертий пункту 5 Порядку № 1078).
Абзацом п`ятим пункту 5 Порядку № 1078 встановлено, що у разі зростання заробітної плати за рахунок інших її складових без підвищення тарифних ставок (окладів) сума індексації не зменшується на розмір підвищення заробітної плати. У разі коли відбувається підвищення тарифної ставки (окладу), у місяці підвищення враховуються всі складові заробітної плати, які не мають разового характеру.
До чергового підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, до визначеної суми індексації додається сума індексації, яка складається внаслідок перевищення величини індексу споживчих цін порогу індексації, зазначеного у пункті 1-1 цього Порядку (абзац шостий пункту 5 Порядку № 1078).
Верховний Суд у постановах від 20 листопада 2019 року у справі №620/1892/19, від 05 лютого 2020 року у справі №825/565/17 зазначив, що індексація грошового забезпечення як складова грошового забезпечення військовослужбовців, є однією з основних державних гарантій щодо оплати їх праці, а отже підлягає обов`язковому нарахуванню і виплаті.
Отже, індексація грошового забезпечення є однією із основних державних гарантій щодо оплати праці, проведення індексації у зв`язку зі зростанням споживчих цін (інфляцією) є обов`язковим для всіх юридичних осіб-роботодавців, незалежно від форми власності та виду юридичної особи.
Щодо питання нарахування та виплати на користь позивача індексації грошового забезпечення (індексацію різницю) у розмірі 3865,77грн щомісячно, починаючи з 01.01.2024 до 22.09.2024, відповідно до приписів абзаців 4, 6 пункту 5 Постанови КМУ № 1078, суд урахував.
Право на поточну індексацію виникає у випадку, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який з 1 січня 2016 року встановлений у розмірі 103 відсотка (абзац 2 пункту 1-1, абзац 6 пункту 5 Порядку №1078).
Сума цієї індексації визначається як результат множення грошового забезпечення, що підлягає індексації в межах прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, на величину приросту індексу споживчих цін, поділений на 100 відсотків (абзац 2, 5 пункт 4 Порядку №1078).
Щодо “фіксованої” суми індексації Закон України “Про індексацію грошових доходів населення” і Порядок №1078 такого поняття не містять. Цей термін застосований у Додатку 4 до Порядку №1078 у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 13 червня 2012 року №526, в якому наведені приклади обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації. Проте постановою Уряду №1013 від 9 грудня 2015 року цей Додаток викладений у новій редакції і з 1 грудня 2015 року у цьому Додатку, як і в цілому Порядку №1078, поняття фіксованої суми індексації не згадується.
З 1 грудня 2015 року в абзацах 3, 4, 5, 6 пункту 5 Порядку №1078 йде мова про поняття індексації-різниці, право на яку виникає тільки тоді, коли у місяці підвищення тарифних ставок (окладів) розмір доходу менший суми можливої індексації, визначеної в цьому місяці.
Абзаци 3, 4 пункту 5 Порядку №1078 у редакціях, які застосовувалися з 1 грудня 2015 року до 1 квітня 2021 року, передбачали обставини, за наявності яких у місяці підвищення доходу індексація (не)нараховується:
сума індексації у місяці підвищення тарифних ставок (окладів) не нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу перевищує суму індексації, що склалася у місяці підвищення доходу (абзац 3);
сума індексації у місяці підвищення тарифних ставок (окладів) нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу не перевищує суму індексації, що склалася у місяці підвищення доходу (абзац 4).
Якщо у місяці підвищення тарифних ставок (окладів) сума цієї індексації нараховується, то абзац 6 пункту 5 Порядку №1078 додатково указує, що ця сума індексації-різниці виплачується до наступного підвищення тарифних ставок (окладів) і до неї надалі додається поточна індексація, яка складається, коли величина індексу споживчих цін перевищує поріг індексації у розмірі 103 відсотки.
Системний аналіз пункту 1, абзаців 4, 6 пункту 5 Порядку №1078 у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, свідчить, що нарахування й виплата індексації-різниці має щомісячний фіксований характер, гарантується законом і є обов`язковими для підприємств, установ та організацій незалежно від форми власності і господарювання, а також для фізичних осіб, які використовують працю найманих працівників. Враховуючи те, що індексація грошового забезпечення є однією із основних державних гарантій щодо оплати праці, та з огляду на правила й умови нарахування суми індексації-різниці, які встановлені абзацами 3, 4, 6 пункту 5 Порядку №1078, суд дійшов висновку, що повноваження відповідача щодо виплати цієї суми не є дискреційними.
З урахуванням того факту, що 01 березня 2018 року набрала чинності постанова Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року №704 “Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб”, якою встановлені нові розміри окладів військовослужбовців, та з огляду на правила пунктів 5, 10-2 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, березень 2018 року став місяцем підвищення доходу позивача, за яким необхідно здійснювати обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації грошового забезпечення.
Відповідач за спірний період не нараховував і не виплачував позивачу вказаний вид індексації і це право позивача порушив. У цьому контексті суд зауважує, що з огляду на абзац 4 пункту 5 Порядку №1078 позивач має право на отримання суми індексації-різниці за умови, якщо розмір підвищення доходу в березні 2018 року дорівнює або є меншим за суму можливої індексації, що склалася у березні 2018 року.
Якщо ця умова наявна, то розмір належної індексації-різниці визначається як різниця між сумою можливої індексації і розміром підвищення доходу.
Буквальний спосіб тлумачення цих норм свідчить про те, що для їхнього застосування необхідно встановити:
розмір підвищення доходу позивача в березні 2018 року (А);
суму можливої індексації грошового забезпечення позивача в березні 2018 року (Б);
чи перевищує розмір підвищення доходу (А) суму можливої індексації (Б).
Розмір підвищення доходу в березні 2018 року (А) визначається як різниця між сумою грошового забезпечення в березні 2018 року та сумою грошового забезпечення в лютому 2018 року. В обидві суми враховуються складові грошового забезпечення, які не мають разового характеру (речення 2 абзацу 5 пункт 5 Порядку №1078).
Сума можливої індексації грошового забезпечення в березні 2018 року (Б) визначається як результат множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, актуального для березня 2018 року, на величину приросту індексу споживчих цін у березні 2018 року, поділений на 100 відсотків (абзац 5 пункту 4 Порядку №1078).
Якщо розмір підвищення доходу в березні 2018 року (А) дорівнює або є меншим за суму можливої індексації, що склалася у березні 2018 року (Б), то це є підставою для нарахування й виплати позивачу індексації-різниці до чергового підвищення тарифних ставок (окладів) або до дати звільнення зі служби.
Як зазначено, у такому випадку відповідно до абзацу 4 пункту 5 Порядку №1078 сума індексації-різниці в березні 2018 року розраховується як різниця між сумою можливої індексації (Б) і розміром підвищення доходу (А).
Щодо подібних обставин Верховний Суд у постанові від 23 березня 2023 року у справі №400/3826/21 сформував аналогічний висновок щодо права військовослужбовців на отримання індексації-різниці в період з 01.03.2018 до дати підвищення посадових окладів за рішенням Уряду відповідно до норм абзаців 3, 4, 5, 6 пункту 5 Порядку №1078.
Водночас суд урахував, що відповідно до положень Порядку № 1078 обов`язок з нарахування та виплати індексації грошового забезпечення покладається безпосередньо на підприємство, установу чи організацію, де особа проходила публічну службу та яка здійснювала фактичне нарахування грошового забезпечення у спірний період.
Позивач у період з 01.03.2018 до 11.06.2020 проходив службу на посаді начальника караулу 9 державної пожежно-рятувальної частини Управління ДСНС України у Черкаській області, що є окремою юридичною особою - територіальним органом ДСНС. Підрозділи, в яких проходив службу позивач (спочатку 9 ДПРЧ, а згодом 3 ДПРЗ, реорганізований у 2 ДПРЗ), мали та мають статус самостійних суб`єктів господарювання з власними ідентифікаційними кодами.
Зокрема, правонаступником підрозділу, в якому проходив службу позивач і який відповідальний за нарахування позивачу виплат за спірний період, є 2 державний пожежно-рятувальний загін Головного управління ДСНС України у Черкаській області. Це підтверджується довідками про перерахунок індексації та нарахування грошового забезпечення, виданими саме цим підрозділом у лютому 2026 року на запити позивача.
У вказаному контексті суд дійшов висновку, що відповідач у цій справі та вказані пожежно-рятувальні загони є різними юридичними особами. Проходження служби в одному підрозділі не створює автоматичного обов`язку щодо виплати грошового забезпечення іншою юридичною особою, навіть за умови організаційного підпорядкування. Оскільки позивач не перебував в особовому складі відповідача у спірний період, у вказаного державного органу відсутній правовий обов`язок щодо нарахування та виплати позивачу індексації-різниці.
Оскільки у заявленому позивачем періоді, щодо якого відкрите провадження судом, позивач не проходив публічну службу у відповідача та останній не виконував у вказаному періоді нарахування та виплату його грошового забезпечення, порушень щодо нарахування та виплати індексації-різниці, у т.ч. компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, не підтверджено, позовні вимоги не обґрунтовані та задоволенню не підлягають. Як наслідок, не підлягають розподілу судові витрати згідно зі ст.ст.132-139 КАС України.
Керуючись ст.ст.2-20, 72-78, 242-245, 255, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

1. Відмовити повністю у задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Черкаській області (18029, м.Черкаси, вул.Прикордонника Лазаренка, буд.1; код ЄДРПОУ 38646021) про: 
визнання протиправною бездіяльність щодо невиплати йому індексації грошового забезпечення за період з 01.03.2018 до 11.06.2020 включно відповідно до приписів абзаців 4, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078;
зобов`язання нарахувати та виплатити індексацію-різниці грошового забезпечення 3710,24грн у місяць на загальну суму 101536,90грн за період з 01.03.2018 до 11.06.2020 включно відповідно до приписів абзаців 4, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078 з одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб, відповідно до пункту 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 № 44.
2. Судові витрати розподілу не підлягають.
3. Копію рішення направити учасникам справи.
4. Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Апеляційна скарга може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом 30 днів.

Суддя 	Анжеліка БАБИЧ