Справа № 336/12553/25
2/333/2211/26

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 травня 2026 року м. Запоріжжя
Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого - судді Ковальової Ю.В., секретар судового засідання – Мельникова К.В.,
розглянувши у відкритому засіданні в порядку спрощеного судового провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Українські фінансові операції" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
ВСТАНОВИВ:
І. КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ.
Товариство з обмеженою відповідальністю "Українські фінансові операції" звернулось до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що 29.12.2023 р. між ТОВ "Лінеура Україна" і ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 4254172, на підставі якого відповідачці було надано кредит в сумі 3000.00 грн., шляхом зарахування на платіжну картку № НОМЕР_1 . Договір укладено в електронній формі та підписано за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором «19351».
Згідно з укладеним 26.07.2024 р. з ТОВ "Українські фінансові операції" договором факторингу №26/07/2024, ТОВ "Українські фінансові операції" набуло право вимоги до боржників ТОВ "Лінеура Україна", у тому числі й до ОСОБА_1 . Загальна сума заборгованості склала 18825.00 грн., з якої заборгованість по тілу кредиту – 3000.00 грн., за відсотками – 15825.00 грн.
Згідно умов кредитного договору, строк дії Договору № 4254172 згідно п.1.3 Договору становить 360 днів, з 29.12.2023 р. по 23.12.2024 р. Станом на дату укладення Договору факторингу від 26.07.2024 р. №26/07/2024, строк дії Договору №4254172 від 29.12.2023 р. не закінчився. Тому в межах строку дії Договору у період з 27.07.2024 р. донараховано відсотки за 149 календарних днів ( 3000 грн. х 2,5%= 75 грн. х149 календарних днів = 11175.00 грн.
Відповідачка належним чином взяті на себе зобов`язання не виконала, у зв`язку з чим у неї утворилася заборгованість у розмірі 30000.00 грн., з яких: 3000.00 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 15825.00 грн. - заборгованість за відсотками; а також відсотки за 149 календарних днів – 11175.00 грн.
На підставі викладеного, позивач просить стягнути з відповідачки вказану заборгованість, судовий збір в сумі 2 422.40 грн., 10000,00 грн. витрат на правничу допомогу адвоката, а також у порядку ч.10, 11 ст.265 ЦПК України стягнути суму інфляційних втрат і 3 % річних з відповідачки, які нараховуватиме орган, що здійснюватиме примусове виконання цього рішення відповідно до ст.625 ЦК України.
ІІ. ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ.
Ухвалою Шевченківського районного суду міста Запоріжжя від 05.01.2026 року цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю " Українські фінансові операції" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, передано за підсудністю до Комунарського районного суду м. Запоріжжя.
Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 28.01.2026 року відкрито провадження по справі, ухвалено про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, учасникам справи встановлено строк для подачі заяв по суті справи.
Ухвалою суду від 10.03.2026 року витребувано з АТ КБ «Приват Банк» додаткові докази. 
Відповідач у судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомлений про день, час , місце розгляду справи, із заявами до суду не звертався, у встановлений судом строк відзив на позовну заяву не подав, в зв`язку з чим суд відповідно до положень ст. 178 ч.8 ЦПК України вирішує справу за наявними в ній матеріалами та вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України.
Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
ІІІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ ТА ЗМІСТ СПІРНИХ ПРАВОВІДНОСИН.
Судом встановлено, що 29.12.2023 року між ТОВ "Лінеура Україна" і відповідачкою ОСОБА_1 укладено договір № 4254172 про надання коштів на умовах споживчого кредиту /далі – Договір/ у формі електронного документу, який підписаний відповідачкою за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором «19351».
Згідно до п. 1.2 кредитного договору тип кредиту - кредит, сума кредиту складає 3000,00 грн.
Згідно із п. 1.3 Договору строк кредиту 360 днів. Періодичність платежів зі сплати процентів кожні 30 днів.
Стандартна процентна ставка становить 2,50 % в день та застосовується в межах всього строку кредиту, вказаного в п.1.3 цього Договору (п.1.4.1 Договору).
Знижена процентна ставка становить 0.01 % в день та застосовується, якщо клієнт до 07.01.2024 р. або протягом трьох календарних днів, що слідують за вказаною датою, сплатить кошти в сумі, не менше суми першого платежу, визначеного в Графіку платежів, або здійснить часткове дострокове повернення кредиту.
Відповідно до п. 2.1 кредитного договору Товариство надає кредит у безготівковій формі шляхом перерахування коштів кредиту на банківський рахунок клієнта за реквізитами електронного платіжного засобу НОМЕР_1 .
До Договору про надання споживчого кредиту додано Таблицю обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, паспорт споживчого кредиту.
ТОВ «Лінеура Україна» свої зобов`язання за Договором виконало у повному обсязі, згідно листа ТОВ "Пейтек Україна" вих.№20240726-5389 від 26.07.2024 р. перераховано кошти на платіжну картку відповідачки НОМЕР_1 29.12.2023 р. в розмірі 3 000.00 грн. 
Згідно довідки АТ КБ "Приватбанк" від 26.03.2026 р. ОСОБА_1 в банку емітовано карту № НОМЕР_2 ( НОМЕР_3 ). Повідомлено, що по рахунку (ах) НОМЕР_2 ( НОМЕР_3 ) було зарахування коштів на суму 3000 UAH за період 29.12.2023-29.12.2023 р.: від 29.12.2023 р., призначення: FUIB Money Transfer, Visa Direct; від 29.12.2023 р., призначення: FUIB MoneyTransfer, Visa Direct.
Відповідно до розрахунку заборгованості до договору № 4254172 від 29.12.2023 р., заборгованість відповідачки становить 18825.00 грн., з якої заборгованість по тілу кредиту – 3000.00 грн., за відсотками – 15825.00 грн.
Отже, ТОВ «Лінеура Україна» виконало зобов`язання за договором, надавши відповідачці кредитні кошти. Відповідачка, взяті на себе зобов`язання не виконала, внаслідок чого виникла заборгованість.
Підпунктом 5.1.3 кредитного договору передбачено, що ТОВ «Лінеура Україна» має право укладати договори щодо відступлення права вимоги за договором або договори факторингу з будь-якою третьою особою без окремої згоди відповідача.
26.07.2024 р. між ТОВ "Лінеура Україна" та ТОВ "Українські фінансові операції", укладено договір факторингу № 26/07/2024, згідно з п.1.2 даного договору перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами Акту приймання-передачі реєстру боржників (т.1 а.с. 75-83).
Відповідно до витягу з Реєстру боржників від 26.07.2024 р., ТОВ "Українські фінансові операції" набуло права грошової вимоги до відповідачки в сумі 18825.00 грн. 
Згідно умов кредитного договору, строк дії Договору № 4254172 згідно п.1.3 Договору становить 360 днів, з 29.12.2023 р. по 23.12.2024 р. Станом на дату укладення Договору факторингу від 26.07.2024 р. №26/07/2024, строк дії Договору №4254172 від 29.12.2023 р. не закінчився. Тому в межах строку дії Договору у період з 27.07.2024 р. донараховано відсотки за 149 календарних днів ( 3000 грн. х 2,5%= 75 грн. х149 календарних днів = 11175.00 грн.
V. МОТИВИ СУДУ ТА ЗАСТОСОВАНІ НОРМИ ПРАВА.
Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
За положеннями ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Згідно із ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Відповідно до ч.1 ст.638 ЦК України істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Згідно з ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Крім того, суд зазначає, що за п. 5 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Відповідно до ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах.
Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
Згідно із ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Відповідно до ч. 13 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
На підставі абз. 2 ч. 2 ст. 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
Таким чином, кредитний договір № 4254172 від 29.12.2023 р. був підписаний відповідачкою за допомогою одноразового паролю-ідентифікатора, чим підтверджено укладання між сторонами такого договору, оскільки без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс-повідомлення, без здійснення входу на сайт позивача за допомогою логіну та пароля договір між сторонами не був би укладений, тому сторони досягли згоди щодо усіх істотних умов правочинів.
Підпис відповідачки під договором свідчить про її ознайомлення з усіма його умовами, загальними умовами кредитування, іншою інформацією надання якої передбачено чинним законодавством України.
Підписавши кредитний договір, відповідачка посвідчила свою обізнаність та згоду з його умовами, волевиявлення учасників було вільним та відповідало їх внутрішній волі, правочин вчинено в формі, встановленій законом, та він був спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлений ним, а саме отримання кредитних коштів позичальником, що і було здійснено сторонами. Відповідачка з власної ініціативи звернулась за отриманням кредиту до вільно обраної нею фінансової установи, а саме ТОВ «Українські фінансові операції», отримавши від останньої всю передбачену законодавством інформацію перед укладанням договору.
Відповідачка підтвердила, що прийняла в повному обсязі умови цього договору та зобов`язалась виконувати його умови.
У порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконала, а тому суд доходить до висновку про задоволення позовних вимог в частині стягнення заборгованості за основною сумою боргу та відсотками.
Що стосується вимог в частині стягнення нарахованих відсотків за 149 календарних днів в розмірі 11175 грн., суд зазначає таке.
Позивачем нараховано відсотки за 149 календарних днів (27.07.2024 р. – 23.12.2024 р.) в межах строку договору відповідно до наступного 3000 грн. х 2.50% = 75 грн. х 149 календарних днів = 11175.00 грн.
Згідно розрахунку заборгованості ТОВ "Українські фінансові операції" за 149 календарних днів з 27.07.2024 р. по 23.12.2024 р., заборгованість відповідачки становить 11175.00 грн. 
Нарахування процентів за користування кредитними коштами виданими в рамках кредитного договору, здійснювалось в межах строку користування кредитом, враховуючи вимоги чинного законодавства та на підставі умов кредитного договору.
Крім того, згідно п. 1.1. договору факторингу №26/07/2024 від 26.07.2024 р., за цим договором фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту.
Таким чином, позивач, як правонаступник ТОВ "Українські фінансові операції", мав право нарахувати проценти межах строку договору.
Суд враховує, що розрахунок заборгованості відповідачкою не оспорювався і доказів погашення кредитної заборгованості відповідачкою суду не подано.
Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ТОВ "Українські фінансові операції" до ОСОБА_1 про стягнення відсотків в сумі 11175.00 грн., нарахованих за період з 27.07.2024 р. по 23.12.2024 р. підлягають задоволенню.
Щодо заявленої позивачем вимоги про застосування положень ч.ч. 10, 11 ст. 265 ЦПК України та зобов`язання органу, що здійснюватиме примусове виконання рішення суду нараховувати інфляційні втрати і 3% річних відповідно до статті 625 ЦК України, суд зазначає таке.
Відповідно до ч. 10 ст. 265 ЦПК України суд, приймаючи рішення про стягнення боргу, на який нараховуються відсотки або пеня, може зазначити в рішенні про нарахування відповідних відсотків або пені до моменту виконання рішення з урахуванням приписів законодавства України, що регулюють таке нарахування.
У свою чергу, згідно з ч. 11 ст. 265 ЦПК України, остаточна сума відсотків (пені) у такому випадку розраховується за правилами, визначеними у рішенні суду, органом (особою), який здійснює примусове виконання рішення суду і відповідні дії (рішення) якого можуть бути оскаржені в порядку, передбаченому розділом VII цього Кодексу.
Із аналізу вищезазначених норм вбачається, що законодавець наділив суд правом у своєму рішенні зазначати про нарахування на суму заборгованості відповідних відсотків або пені до моменту виконання рішення.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2024 у справі №910/14524/22 (провадження № 12-4гс24) зазначено, що питання про можливість у конкретній справі застосовувати приписи ч. 10 ст. 238 ГПК України (ч. ч. 10, 11 ст. 265 ЦПК України) суд вирішує на власний розсуд із урахуванням обставин, що мають істотне значення, на основі принципів розумності, справедливості та пропорційності.
Відповідно до п.18 Перехідних положень ЦК України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Кредитні правовідносини між сторонами у даній справі виникли 29.12.2023 р., тобто у період дії в Україні воєнного стану, який діє і на даний час.
Отже, суд вважає, що вимоги позивача про здійснення нараховування органом (особою), що здійснює примусове виконання рішення в порядку ч.ч. 10, 11 ст. 265 ЦПК України інфляційних втрат та 3 % річних, починаючи з дати набрання рішенням суду законної сили та стягнення отриманих сум інфляційних втрат і 3% річних, є необґрунтованими, безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню.
Враховуючи, що позовні вимоги ТОВ «Українські фінансові операції» задоволено, у відповідності до вимог ч.1, п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені позивачем витрати на сплату судового збору в розмірі 2422,40 грн. та кошти на відшкодування його витрат по наданню правничої допомоги, в сумі 10000 грн.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 4,12,81,89,141,247,265,279, 280-282 ЦПК України, ст.ст.509,526,527,530 ЦК України, -

ВИРІШИВ:
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Українські фінансові операції» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Українські фінансові операції» суму заборгованості за кредитним договором № 4254172 від 29.12.2023 в розмірі 30000 /тридцять тисяч/ гривень 00 копійок, яка складається з: суми заборгованості за основною сумою боргу – 3 000,00 грн.; суми заборгованості за відсотками нарахованими первісним кредитором - 15825,00 грн., суми заборгованості за відсотками нарахованими ТОВ «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ» за 149 календарних днів 11175 грн.
В решті позову - відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Українські фінансові операції» витрати по сплаті судового збору в розмірі 2422 /дві тисячі чотириста двадцять дві/ гривні 40 копійок, а також витрати на правову допомогу у розмірі 10000 /десять тисяч/ гривень 00 копійок.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ст.284 ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
На рішення може бути подана апеляційна скарга до Запорізького апеляційного суду через Комунарський районний суд м. Запоріжжя шляхом подачі в 30-денний строк апеляційної скарги.
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Українські фінансові операції», ЄДРПОУ: 40966896, юридична адреса: м. Київ, вул. Глибочицька, 40, приміщення 19 літ. «Н», «П».
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_4 , зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 ; фактичне місце проживання ВПО: АДРЕСА_2 .

СУДДЯ: Ю.В. Ковальова