ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА 01054, м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-В, тел. (044) 334-68-95, E-mail: inbox@ki.arbitr.gov.ua	
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
м. Київ
05.05.2026	Справа № 910/114/26	
Господарський суд міста Києва в складі: головуючого судді Г.П. Бондаренко-Легких, розглянувши у спрощеному позовному провадженні без виклику сторін справу №910/114/26.

За позовом Акціонерного товариства «Українська залізниця» 
До Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче об`єднання «СИСТЕМА ЕНЕРГО»
про стягнення неустойки у розмірі 769 834, 00 грн

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
Акціонерне товариство «Українська залізниця» звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче об`єднання «СИСТЕМА ЕНЕРГО» про стягнення неустойки у розмірі 769 834, 00 грн.
Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов договору надання послуг №ПВРЗ(ВГТ-87/2024-ЮВ) від 25.06.2024 в частині надання послуг в строк, передбачений вказаним договором, у зв`язку з чим позивач нарахував відповідачу пеню у розмірі 626 894, 00 грн та штраф у розмірі 142 940, 00 грн.
12.01.2026 Господарський суд міста Києва, дослідивши матеріали позовної заяви, залишив її без руху, про що постановив відповідну ухвалу та встановив позивачу п`ятиденний строк з дня вручення ухвали від 12.01.2026 для усунення недоліків позовної заяви.
23.01.2025 засобами поштового зв`язку від позивача до суду надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви.
16.02.2026 суд постановив ухвалу про відкриття провадження у справі, в якій вирішив розгляд справи №910/114/26 здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.
04.03.2026 через систему «Електронний суд» від відповідача надійшов відзив на позовну заяву.
19.03.2026 через систему «Електронний суд» від позивача надійшла відповідь на відзив.
Згідно з частиною 2 статті 252 Господарського процесуального кодексу України розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.
Згідно частини 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України, у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.
Відповідно до частини 5 статті 240 Господарського процесуального кодексу України, датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва
ВСТАНОВИВ:
І. Фактичні обставини, встановлені судом.
25.06.2024 між Акціонерним товариством «Українська залізниця», як замовником (позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче об`єднання «СИСТЕМА ЕНЕРГО», як виконавцем (відповідач), укладено договір надання послуг №ПВРЗ(ВГТ-87/2024-ЮВ) від 25.06.2024 (надалі - Договір).
Договір набирає чинності з дати його підписання сторонами та діє до 31 грудня 2024 року. Закінчення строку дії цього Договору не звільняє сторони від обов`язку виконання у повному обсязі взятих на себе за цим Договором зобов`язань щодо надання послуг та оплати за них, а також гарантійних зобов`язань на послугу, у межах строків, визначених умовами цього Договору (пункт 10.1. Договору).
Згідно пункту 1.1. Договору, виконавець зобов`язується надати замовнику послуги з капітального ремонту машини плазмового різання відповідно до Додатку 1, а замовник зобов`язується оплатити виконавцю надані послуги на умовах цього Договору.
У пункті 4.2. Договору між сторонами узгоджено, що загальна вартість по договору складає 2 042 000, 00 грн у т.ч. ПДВ 20% - 340 333, 33 грн.
Відповідно до пункту 5.1. Договору, виконавець до підписання Договору зобов`язаний надати забезпечення виконання цього Договору у вигляді банківської гарантії, у розмірі 5%, що становить 102 100, 00 грн від вартості цього Договору.
Виконавець надав банківську гарантію №117357/V01710 від 21.06.2024.
Пунктами 1.4. та 1.6. Договору встановлено, що термін надання послуг: з дня направлення письмової рознарядки (заявки), яка вважається дозволом для надання послуг та є підтвердженням готовності замовника до прийняття послуг, по 31.12.2024. Сторони домовились, що рознарядка (заявка) замовника направляється ним виконавцю в один з таких способів: (1) на поштову адресу виконавця, зазначену в Договорі (листом з оголошеною цінністю та описом вкладення і повідомленням про вручення); (2) вручається уповноваженому представнику виконавця під розпис; (3) шляхом відправлення на електронну адресу виконавця (зазначену в цьому Договорі) скан-копії відповідної рознарядки в форматі PDF або в будь-якому іншому форматі, який забезпечує можливість ознайомлення зі змістом документу. Документ вважається отриманим виконавцем з дати його направлення замовнику на електронну адресу виконавця, підтвердженням чого є відповідна роздруківка з поштового програмного забезпечення замовника.
Замовник стверджує, що направив виконавцю 01.08.2024 рознарядку (заявку) щодо початку робіт, а виконавець листом вих.№1926 від 17.09.2024 повідомив про отримання 01.08.2024 рознарядки та про відрядження працівників для виконання робіт відповідно до умов Договору.
Виконавець зобов`язаний надавати послуги якісно і в строк, у відповідності до Договору (підпункт 3.2.3. пункт 3.2. Договору).
У відповідності до пункту 1.10. Договору, після надання послуг, виконавець у присутності представника (-ів) замовника здійснює випробування роботи машини плазмового різання. Якість наданих послуг підтверджується позитивним результатом проведення випробування та засвідчується актом приймання-передачі наданих послуг, який підписується уповноваженими представниками замовника та виконавця у двох примірниках.
У відповідності до пункту 6.1. Договору, надання послуг та приймання їх результатів оформлюється актом приймання-передачі наданих послуг, який підписується повноважними представниками сторін. При наявності зауважень, або виявлені недоліків, складається акт в якому перераховуються недоліки і вказуються терміни їх усунення. Усунення недоліків проводиться за рахунок виконавця.
04.11.2025 між представниками сторін підписано (1) акт проведення випробувальних робіт; (2) акт приймання-передачі наданих послуг №166; (3) акт приймання-передачі зворотних матеріалів.
Відтак, виконавець виконав роботи з порушенням строків, встановлених пунктом 1.4. Договору, у зв`язку з чим замовник 30.01.2025 направив банку-гаранту вимогу вих.№01-06/388 від 29.01.2025 про сплату банківської гарантії бенефіціару.
Згідно підпункту 7.1.1. пункту 7.1. Договору, за порушення термінів надання послуг виконавець сплачує замовнику пеню у розмірі 0,1% вартості послуг, виконання яких прострочено, за кожний день прострочення, а за прострочення понад 30 днів - додатково сплачується штраф у розмірі 7% вказаної вартості.
14.11.2025 замовник направив засобами поштового зв`язку на адресу місцеперебування виконавця претензію №4 (вих.№ВП-ПВРЗ-01-06-242н від 14.11.2025) щодо сплати пені та штрафу на підставі підпункту 7.1.1. пункту 7.1. Договору.
Проте, відповідач відповіді на претензію не надав та неустойку не сплатив.
З огляду на зазначені обставини, у зв`язку з простроченням відповідачем строку виконання робіт, позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача пеню у розмірі 626 894, 00 грн та штраф у розмірі 142 940, 00 грн.
ІI. Предмет позову.
Предметом позову у справі є матеріально-правові вимоги позивача до відповідача про стягнення з останнього 769 834, 00 грн (пеня, штраф) за порушення відповідачем строків виконання робіт за договором.
III. Доводи позивача щодо суті позовних вимог.
Відповідач виконав роботи, передбачені умовами Договору, поза межами встановленого строку для їх виконання, відтак, позивач нарахував відповідачу передбачену Договором пеню та штраф, які просить стягнути з останнього у судовому порядку.
IV. Заперечення відповідача у справі.
Відповідач стверджує, що позивач мав право нараховувати пеню до 30.06.2025, у зв`язку з чим відповідач просить відмовити у стягнення пені у розмірі 257 292, 00 грн.
Щодо іншої частини неустойки відповідач просить зменшити її суму на 99%.
V. Оцінка доказів судом та висновки суду.
З урахуванням предмету позовних вимог, їх юридичних та фактичних підстав, суд визначає, що перелік обставин, які є предметом доказування у справі, становлять обставини, від яких залежить відповідь на такі ключові питання:
- чи підтверджується наявними в матеріалах справи доказами прострочення відповідачем здійснення ремонту обладнання у строк, узгоджений умовами договору №ПВРЗ(ВГТ-87/2024-ЮВ) від 25.06.2024?
- чи правомірно позивач нарахував неустойку відповідачу?
- чи обґрунтовані заперечення відповідача?
- чи підлягає зменшенню неустойка?

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що вимоги позивача підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.
Як підтверджено матеріалами справи, 25.06.2024 між сторонами укладено договір надання послуг №ПВРЗ(ВГТ-87/2024-ЮВ) від 25.06.2024, за умовами якого відповідача зобов`язується надати позивачу послуги з капітального ремонту машини плазмового різання, а позивач зобов`язується оплатити відповідачу надані послуги.
Верховний Суд неодноразово наголошував, що правова природа договору не залежить від його назви, а визначається з огляду на зміст, тому оцінюючи відповідність волі сторін та укладеного договору фактичним правовідносинам, суд повинен надати правову оцінку його умовам, правам та обов`язкам сторін для визначення спрямованості як їх дій, так і певних правових наслідків (постанова від 17.06.2020 у справі №913/420/19, від 19.08.2020 у справі №915/1302/19, від 01.10.2020 у справі №910/21935/17, від 01.07.2021 у справі №917/549/20, від 07.07.2021 у справі №903/601/20, від 27.07.2021 у справі №906/494/20, від 30.08.2022 у справі №903/601/20, від 03.11.2022 у справі №912/3747/20, від 17.11.2022 у справі №910/5704/21, від 18.05.2023 у справі №910/7975/21, від 18.01.2024 у справі №922/2487/22, від 05.12.2024 у справі №910/7378/23, від 17.12.2024 у справі №927/784/22, від 17.04.2025 у справі №910/3201/24).
Суд констатує, що договір укладений між сторонами має назву «надання послуг», правова природа такого договору є виконання робіт по капітальному ремонту машини плазмового різання, а отже між сторонами укладений договір підряду, який регулюється Главою 61 Цивільного кодексу України.
За договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові (частина 1-2 стаття 837 Цивільного кодексу України).
Згідно частини 1 статті 843 Цивільного кодексу України сторони у пункті 4.2. Договору узгодили ціну робіт у розмірі 2 042 000, 00 грн з ПДВ.
Строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду (частина 1 стаття 846 Цивільного кодексу України).
В пункті 1.4. Договору передбачено, що термін надання послуг: з дня направлення письмової рознарядки (заявки), яка вважається дозволом для надання послуг та є підтвердженням готовності замовника до прийняття послуг, по 31.12.2024.
Позивач направив 01.08.2024 відповідачу рознарядку (заяву) щодо початку робіт, що не заперечує відповідач, а навпаки підтверджує в листі вих.№1926 від 17.09.2024.
Таким чином, відповідач зобов`язався перед позивачем виконати капітальний ремонт обумовленого устаткування до 31.12.2024.
Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом (стаття 525, 526, 599, 610 Цивільного кодексу України).
Пунктами 1.10. та 6.1. Договору передбачено:
- після надання послуг, виконавець у присутності представника (-ів) замовника здійснює випробування роботи машини плазмового різання. Якість наданих послуг підтверджується позитивним результатом проведення випробування та засвідчується актом приймання-передачі наданих послуг, який підписується уповноваженими представниками замовника та виконавця у двох примірниках;
- надання послуг та приймання їх результатів оформлюється актом приймання-передачі наданих послуг, який підписується повноважними представниками сторін. 
Матеріалами справи підтверджується, що сторони підписали акт приймання-передачі наданих послуг №166 та акт проведення випробувальних робіт, акт приймання-передачі зворотних матеріалів - 04.11.2025.
Тобто, відповідач виконав власні зобов`язання за Договором через понад 10 місяців від узгодженого у Договорі терміну.
Крім того, укладений між сторонами Договір діє до 31.12.2024, однак у пункті 10.1. Договору міститься застереження, що закінчення строку дії Договору не звільняє сторони від обов`язку виконання у повному обсязі взятих на себе за цим Договором зобов`язань щодо надання послуг, що у свою чергу узгоджується з позицією Верховного Суду вираженою, зокрема у постанові від 09.04.2020 у справі №910/4962/18 - зобов`язання, невиконане належним чином, продовжує існувати, незважаючи на закінчення строку дії договору.
Таким чином, наявними у матеріалах справи доказами підтверджується порушення виконання відповідачем власних зобов`язань за Договором щодо строків виконання робіт.
Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом (стаття 610 Цивільного кодексу України).
У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки (пункт 3 частина 1 стаття 611 Цивільного кодексу України).
Якщо за порушення зобов`язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків (частина 1 статті 624 Цивільного кодексу України).
Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання (частина 1 статті 549 Цивільного кодексу України).
Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити на користь кредитора пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня. Договором може бути визначено менший розмір пені (частина 2, 3 статті 549 Цивільного кодексу України). 
Із змісту частини 1 статті 546, частини 1 статті 547 Цивільного кодексу України слідує, що неустойка є одним із видів забезпечення виконання зобов`язання, щодо якого правочин вчиняється у письмовій формі.
Підпунктом 7.1.1. пункту 7.1. Договору встановлено, за порушення термінів надання послуг виконавець сплачує замовнику пеню у розмірі 0,1% вартості послуг, виконання яких прострочено, за кожний день прострочення, а за прострочення понад 30 днів - додатково сплачується штраф у розмірі 7% вказаної вартості.
Оскільки відповідач зобов`язаний був закінчити роботи до 31.12.2024, але здійснив їх лише 04.11.2025, прострочення виконання зобов`язання розпочалось з 01.01.2025.
Відтак, позивач просить стягнути з відповідача пеню у розмірі 626 894, 00 грн за період з 01.01.2025 по 03.12.2025 та штраф у розмірі 142 940, 00 грн.
Суд констатує, що на момент виникнення у сторін спірних правовідносини був чинний Господарський кодекс України (втратив чинність 28.08.2025), який у свою чергу регулював нарахування штрафних санкцій (господарських санкцій), зокрема пені.
Частиною 3 статті 5 Цивільного кодексу України внормовано, що якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності.
Відтак, оскільки неналежне виконання відповідачем зобов`язань з ремонту устаткування за Договором розпочалось 01.01.2025, суд вважає, що у межах даної справи доречно застосовувати приписи Господарського кодексу України.
Згідно частини 6 статті 232 Господарського кодексу України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.
Суд зазначає, що до правовідносин які виникли між сторонами не встановлений інший строк нарахування штрафних санкцій, крім того, з умов договору також не вбачається, що сторони узгодили не застосовувати приписи частини 6 статті 232 Господарського кодексу України. щодо строків нарахування пені.
У разі використання в договорі лише формулювання про нарахування пені «за кожен день прострочення» за відсутності застережень про період чи строк, за який нараховується пеня, таке нарахування припиняється через 6 місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано відповідно до частини 6 статті 232 Господарського кодексу України (постанова Великої Палати Верховного Суду від 16.10.2024 у справі №911/952/22).
Таким чином, суд погоджується із запереченнями відповідача, викладеними у відзиві в частині того, що позивачем неправомірно заявлена вимога щодо стягнення пені за розрахунком до 04.11.2025, оскільки нараховувати пеню позивач мав право здійснювати протягом 6-ти місяців з моменту невиконання відповідачем зобов`язання за Договором.
Суд здійснивши перерахунок пені з 01.01.2025 по 30.06.2025 зазначає, що з відповідача підлягає стягненню пеня у розмірі 369 602, 00 грн. Відтак, наданий відповідачем конррозрахунок пені є обґрунтованим.
Щодо розрахунку штрафу, суд зазначає, що він є арифметично правильним та обґрунтованим.
Відповідачем також заявлено клопотання про зменшення розміру неустойки на 99%.
Розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення (частина 3 статті 551 Цивільного кодексу України).
При цьому, ні у зазначеній нормі, ні в чинному законодавстві України не міститься переліку виняткових випадків (обставин, які мають істотне значення), за наявності яких господарським судом може бути зменшено неустойку, тому вирішення цього питання покладається безпосередньо на суд, який розглядає відповідне питання з урахуванням всіх конкретних обставин справи в їх сукупності.
Суд зауважує, що зменшення розміру заявленої до стягнення неустойки є правом суду, і за відсутності у законі переліку обставин, які мають істотне значення, господарський суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе зменшення неустойки.
При цьому, обов`язок доказування переліку виняткових випадків, які мають істотне значення, за наявності яких господарським судом може бути зменшено неустойку, покладається на сторону, до якої така санкція застосовується та кореспондується із обов`язком довести такою стороною, згідно з статтею 74 Господарського процесуального кодексу України, статті 233 Господарського кодексу України те, що вона не бажала вчинення таких порушень, що вони були зумовлені винятковими обставинами та не завдали значних збитків контрагенту на підставі належних і допустимих доказів.
Вирішуючи питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання, господарський суд повинен оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу; ступеню виконання зобов`язання боржником; причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення зобов`язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної особи (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов`язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідки) тощо. Майновий стан сторін та соціальна значущість підприємства мають значення для вирішення питання про зменшення штрафних санкцій.
Отже, вирішення питання про зменшення неустойки та розмір, до якого вона підлягає зменшенню, закон відносить на розсуд суду.
Аналогічний висновок щодо можливості зменшення розміру заявленої до стягнення пені, що є правом суду, яке реалізується ним на власний розсуд, викладений також у постановах Верховного Суду від 04.05.2018 у справі № 917/1068/17, від 22.01.2019 у справі № 908/868/18, від 13.05.2019 у справі № 904/4071/18, від 22.04.2019 у справі № 925/1549/17, від 30.05.2019 у справі № 916/2268/18, від 04.06.2019 у справі № 904/3551/18.
Разом з тим приймаючи рішення про зменшення неустойки, суд також повинен виходити із того, що одним з завдань неустойки є стимулювання належного виконання договірних зобов`язань, при цьому надмірне зменшення розміру штрафних санкцій фактично нівелює мету існування неустойки як цивільної відповідальності за порушення зобов`язання, що, у свою чергу, може розцінюватися як спосіб уникнення відповідальності та призведе до порушення балансу інтересів сторін.
Загальними засадами цивільного законодавства згідно зі статтею 3 Цивільного кодексу України є не тільки судовий захист цивільного права та інтересу; свобода договору; свобода підприємницької діяльності, яка не заборонена законом, а й справедливість, добросовісність та розумність.
Господарський суд об`єктивно повинен комплексно оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеню виконання зобов`язання, причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення зобов`язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної сторони (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов`язання) тощо.
У даному випадку суд враховує, що порушення виконання зобов`язань за договором не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин (зворотного матеріали справи не містять).
Приймаючи до уваги ступінь виконання основного зобов`язання, яке на момент звернення позивача до суду з даним позовом виконано на 100%, поведінку відповідача щодо виконання зобов`язання за договором, відсутність збитків у позивача (доказів протилежного матеріали справи не містять), його майновий стан, суд, враховуючи принцип справедливості, балансу інтересів сторін, приймаючи до уваги, що судом відмовлено у стягнення 257 292, 00 грн пені, дійшов висновку про зменшення розміру пені на 40%, тобто до 221 761, 33 грн та про зменшення штрафу на 40%, тобто до 85 764, 00 грн.
У справі «Трофимчук проти України» Європейський суд з прав людини також зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід.
З огляду на вищевикладене, всі інші доводи та міркування учасників судового процесу не досліджуються судом, так як з огляду на встановлені фактичні обставини справи, суд дав вичерпну відповідь на всі питання, що входять до предмету доказування у даній справі та виникають при кваліфікації спірних відносин як матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах.
VІ. Розподіл судових витрат.
Судовий збір покладається, у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (пункт 2 частини 1 статті 129 Господарського процесуального кодексу України).
За таких обставин, у зв`язку з частковим задоволенням позовних вимог (без урахування зменшення розміру неустойки), суд покладає судовий збір на сторін пропорційно задоволених вимог.
На підставі викладеного, керуючись статтями 13, 73-77, 86, 129, 236-238 Господарського процесуального кодексу України, суд
ВИРІШИВ:
1. Позов Акціонерного товариства «Українська залізниця» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче об`єднання «СИСТЕМА ЕНЕРГО» про стягнення неустойки у розмірі 769 834, 00 грн - задовольнити частково.
2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче об`єднання «СИСТЕМА ЕНЕРГО» (01103, м. Київ, вул. Підвисоцького, буд. 12, оф. 21; ідентифікаційний код: 40159030) на користь Акціонерного товариства «Українська залізниця» (03150, м. Київ, вул. Єжи Ґедройця, буд. 5; ідентифікаційний код: 40075815) пеню у розмірі 221 761 (двісті двадцять одна тисяча сімсот шістдесят одна) грн 33 коп. (з урахуванням зменшення судом розміру пені на 40%), штраф у розмірі 85 764 (вісімдесят п`ять тисяч сімсот шістдесят чотири) грн 00 коп. та судовий збір у розмірі 7 688 (сім тисяч шістсот вісімдесят вісім) грн 13 коп.
3. Відмовити в задоволенні позовних вимог в частині стягнення пені по суті у розмірі 257 292, 00 грн, стягненні пені в частині зменшення пені у розмірі 147 840, 67 грн та в стягненні штрафу в частині зменшення штрафу у розмірі 57 176, 00 грн.
4. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Г.П. Бондаренко - Легких