ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 квітня 2026 року	Львів	Справа № 303/10183/25 пров. № А/857/17108/26	

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючий-суддя Довга О.І.,
суддя Запотічний І.І.,
суддя Шинкар Т.І.

секретар судового засідання Слободян І.М. 

представник позивача Лишенко Н.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 06 березня 2026 року у справі №303/10183/25 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Мукачівської міської ради про скасування постанови (головуючий суддя Курах Л.В., м. Мукачево, Закарпатська область), -

В С Т А Н О В И В:

25.12.2025 ОСОБА_1 (далі – ОСОБА_1 , позивач) звернулась в суд першої інстанції з адміністративним позовом до Виконавчого комітету Мукачівської міської ради (далі - відповідач), в якому просила:
- визнати протиправною та скасувати постанову АД № 2509802 від 24.09.2025.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначала, що спірною постановою, на підставі ч.1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі – КУпАП), її притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення п. 15.10 «є» Правил дорожнього руху (далі – ПДР), а саме – здійснення стоянки на газоні (зеленій зоні). 
Позивач вважала спірну постанову протиправною з підстав порушення відповідачем процедури притягнення до адміністративної відповідальності, а саме:
- порушення порядку вручення постанови;
- несвоєчасного надсилання постанови і як наслідок порушення права позивача на своєчасне оскарження до суду;
- відсутність належного повідомлення про розгляд справи відповідачем;
- відсутність фіксації розміщення на лобовому склі транспортного засобу повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності
Рішенням Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 06.03.2026 у задоволенні позову відмовлено. 
Суд першої інстанції констатував правомірність спірної постанови та відсутність процесуальних порушень у діях відповідача.
Не погоджуючись з прийнятим рішенням ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій, покликаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким позов задовольнити у повному обсязі. 
Доводи скарги зводяться до покликань на те що позивач, на даному етапі провадження, не оспорює фактичні обставини справи, які стосуються паркування автомобіля. Більше того наголошується на тому, що у разі належного оповіщення позивача про початок відповідного провадження, ОСОБА_2 не виключає можливість сплати нею зменшеного розміру штрафу, згідно ч.ч. 1-2 ст. 300-1 КУпАП. Натомість позивач вважає, що саме провадження, яке передувало винесенню відповідної постанови відбулось із порушенням, що свідчить про незаконність рішення ухваленого за його результатами. Зокрема зазначає, відсутність повідомлення про штраф під склоочисником є порушенням процедури, визначеної ст. 279-1 КУпАП при автоматичній/фотовідеофіксації (паркування), та є недотриманням вимог щодо негайного повідомлення водія, що може бути підставою для оскарження постанови, оскільки власник не був належним чином поінформований на місці. Зазначені обставини позбавили позивача можливості сплати штраф у зменшеному розмірі.
На апеляційну скаргу відповідач подав відзив, в якому не погоджується з вимогами позивача, просить суд відмовити у задоволенні скарги. Зазначає, що чинним законодавством встановлено особливості притягнення до адміністративної відповідальності за порушення правил паркування, за якою не вимагається участь особи під час прийняття відповідної постанови, та не передбачено обов`язку фіксації розміщення на лобовому склі транспортного засобу повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності. Крім того, з покликанням на наявні в матеріалах справи докази, стверджує про своєчасність направлення спірної постанови позивачу.
Розгляд справи здійснюється з урахуванням положень параграфа 2 Глави 11 Кодексу адміністративного судочинства України.
За правилами статті 268 Кодексу адміністративного судочинства України у справах, визначених статтями 273-277, 280-283-1, 285-289 цього Кодексу, щодо подання позовної заяви та про дату, час і місце розгляду справи суд негайно повідомляє відповідача та інших учасників справи шляхом направлення тексту повістки на офіційну електронну адресу, а за її відсутності - кур`єром або за відомими суду номером телефону, факсу, електронною поштою чи іншим технічним засобом зв`язку.
Учасник справи вважається повідомленим належним чином про дату, час та місце розгляду справи, визначеної частиною першою цієї статті, з моменту направлення такого повідомлення працівником суду, про що останній робить відмітку у матеріалах справи, та (або) з моменту оприлюднення судом на веб-порталі судової влади України відповідної ухвали про відкриття провадження у справі, дату, час та місце судового розгляду.
Неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.
Представник позивача у судовому засіданні вимоги апеляційної скарги підтримує, просить скаргу задовольнити. 
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників учасників справи, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку про те, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з огляду на наступне.
За змістом спірної постанови АД № 2509802 24.09.2025 року о 15 год. 52 хв. на вул. Петефі, 6, в м. Мукачево особа, яка керувала автомобілем CHEVROLET SPARK EV, державний номерний знак НОМЕР_1 , порушила правила стоянки, здійснивши стоянку на газоні (зеленій зоні). Такі дії є порушенням вимог п. 10.15 «є» ПДР України. За скоєне ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності у виді штрафу на підставі ч. 1 ст. 121 КУпАП. 
Не погоджуючись зі спірною постановою позивач подала до суду позов. 
Перевіряючи правильність висновків суду першої інстанції, враховуючи норми статті 308 КАС України, апеляційний суд зазначає наступне.
Згідно з доводами апеляційної скарги позивач не оспорює фактичні обставини правопорушення описані у спірній постанові. Разом з тим, позивач вважає, що відповідач допустив істотні процедурні порушення, пор які зазначено як в позовній заяві, так і в апеляційній скарзі. 
В контексті таких доводів апеляційний суд зазначає наступне.
Особливості розгляду справ про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), встановлюються ст. 279-1 КУпАП.
Статтею 279-1 КУпАП передбачено, що у разі якщо адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксовано в автоматичному режимі або якщо порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів зафіксовано в режимі фотозйомки (відеозапису), посадова особа уповноваженого підрозділу Національної поліції або інспектор з паркування за даними Єдиного державного реєстру транспортних засобів, а також у разі необхідності - за даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань встановлює відповідальну особу, зазначену у частині першій статті 14-2 цього Кодексу.
Якщо адміністративне правопорушення, передбачене частинами першою, третьою та сьомою статті 122 (в частині порушення правил зупинки, стоянки), частинами першою, другою та восьмою статті 152-1 цього Кодексу, зафіксовано в режимі фотозйомки (відеозапису), посадова особа уповноваженого підрозділу Національної поліції або інспектор з паркування зобов`язані розмістити на лобовому склі транспортного засобу копію постанови про притягнення до адміністративної відповідальності (якщо технічні можливості дозволяють встановити відповідальну особу, зазначену у частині першій статті 14-2 цього Кодексу, на місці вчинення правопорушення) або повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності (якщо технічні можливості не дозволяють встановити відповідальну особу, зазначену у частині першій статті 14-2 цього Кодексу, на місці вчинення правопорушення).
Повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності має містити відомості, передбачені частинами другою - четвертою статті 283 цього Кодексу, крім відомостей про особу, стосовно якої розглядається справа. Повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності має містити також інформацію про порядок виконання адміністративного стягнення, у тому числі реквізити для сплати 50 відсотків розміру штрафу протягом 10 банківських днів з дня вчинення відповідного правопорушення, що вважатиметься виконанням адміністративного стягнення у повному обсязі.
Відповідно до примітки ст.14-2 КУпАП режим фотозйомки (відеозапису) передбачає здійснення уповноваженою посадовою особою фото/відеофіксації обставин порушення правил зупинки, стоянки або паркування транспортних засобів, а саме: дати, часу (моменту), місця розташування транспортного засобу по відношенню до нерухомих об`єктів та/або географічних координат, інших ознак наявності складу адміністративного правопорушення, передбаченого відповідною статтею Особливої частини цього Кодексу. При здійсненні фотозйомки обов`язковою є наявність не менше двох зображень транспортного засобу, отриманих з різних або протилежних ракурсів, а в разі фіксації порушення, що полягає у несплаті вартості послуг з користування майданчиком для платного паркування в межах населеного пункту, в якому не впроваджена автоматизована система контролю оплати паркування, обов`язковою є наявність додаткового зображення (зображень), що фіксує відсутність документа про оплату послуг з користування майданчиком для платного паркування під лобовим склом транспортного засобу.
Разом з тим, покликання позивача на те, що фотоматеріали не підтверджують розміщення на транспортному засобі повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності не заслуговує на увагу, оскільки чинним законодавством не передбачено здійснення інспектором фотофіксації повідомлення на лобовому склі.
Постанова про накладення адміністративного стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), може виноситися без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. 
Постанова про накладення адміністративного стягнення, що не була виконана шляхом сплати 50 відсотків розміру штрафу протягом десяти днів з дня її винесення, надсилається відповідальній особі, зазначеній у частині першій статті 14-2 цього Кодексу, рекомендованим листом з повідомленням на адресу місця реєстрації (проживання) фізичної особи (місцезнаходження юридичної особи). За зверненням особи постанова про накладення адміністративного стягнення, що вважається виконаною, надсилається рекомендованим листом на її адресу протягом п`яти днів з моменту отримання звернення.
Приміткою до статті 122 КУпАП визначено, що суб`єктом правопорушення в цій статті є особа, яка керувала транспортним засобом у момент вчинення правопорушення, а в разі вчинення передбачених частинами першою - третьою цієї статті правопорушень у виді перевищення обмеження швидкості руху транспортних засобів, проїзду на заборонний сигнал регулювання дорожнього руху, порушення правил зупинки, стоянки, а також установленої для транспортних засобів заборони рухатися смугою для маршрутних транспортних засобів, тротуарами чи пішохідними доріжками, виїзду на смугу зустрічного руху, якщо зазначене правопорушення зафіксовано в автоматичному режимі, а також у разі порушення правил зупинки, стоянки транспортних засобів, якщо зазначене правопорушення зафіксовано в режимі фотозйомки (відеозапису), - відповідальна особа, зазначена у частині першій статті 14-2 цього Кодексу, або особа, яка ввезла транспортний засіб на територію України.
Статтею 14-2 КУпАП передбачено, що адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі несе відповідальна особа - фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, а в разі якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу, - належний користувач транспортного засобу, а якщо в Єдиному державному реєстрі, юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань відсутні, на момент запиту, відомості про керівника юридичної особи, за якою зареєстрований транспортний засіб, - особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи.
Відповідно до статті 277 КУпАП справи про адміністративні правопорушення, передбачені, зокрема, частинами першою, третьою та сьомою статті 122 (в частині порушення правил зупинки, стоянки) цього Кодексу, розглядаються уповноваженою особою невідкладно після виявлення правопорушення та отримання відомостей про суб`єкта цього правопорушення.
Частинами 2, 4 статті 258 КУпАП встановлено, що протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, а також порушень правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксованих у режимі фотозйомки (відеозапису).
У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу або залишається повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності за порушення правил зупинки, стоянки або паркування транспортних засобів у разі їх фіксації у режимі фотозйомки (відеозапису).
Таким чином, положеннями КУпАП передбачено, що у випадку виявлення ознак адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена частиною 1 статті 122 КУпАП, складення протоколу про адміністративне правопорушення не вимагається, а постанова у справі про адміністративне правопорушення виноситься безпосередньо на місці вчинення правопорушення.
Твердження позивача, що під час розгляду справи про адміністративне правопорушення їй не було надано можливості скористатися своїми правами, колегія суддів не приймає, оскільки відповідно до статті 277 КУпАП справи про адміністративні правопорушення, передбачені, зокрема, частиною першою статті 122 КУпАП, розглядаються уповноваженою особою невідкладно після виявлення правопорушення та отримання відомостей про суб`єкта цього правопорушення, а згідно ст. 279-1 КУпАП постанова про накладення адміністративного стягнення може виноситися без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.
Водночас, щодо покликань позивача на порушення відповідачем порядку повідомлення та вручення постанови суд зазначає, що постанову АД № 2509802 від 24.09.2025 було направлено засобами поштового зв`язку на адресу позивача: АДРЕСА_1 , номер трекінгу №R067013720093. Зазначене підтверджується наявним в матеріалах справи повідомленням Укрпошти Ф.22-а. 
Відповідно до відмітки пошти, конверт не вручений та повернутий 24.10.2025 року «за закінченням терміну зберігання». Таким чином, відповідач вжив усіх заходів для отримання позивачем постанови про притягнення до адміністративної відповідальності.
Згідно позиції Великої Палати Верховного Суду, викладену в постанові у справі №800/547/17 від 25.04.2018 направлення листів рекомендованою кореспонденцією на дійсні адреси є достатнім для того, щоб вважати повідомлення «належним».
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції порушень норм матеріального і процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в апеляційній скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують. За таких обставин, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.
Відповідно до ч.1-3 ст.242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
За правилами ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України перерозподіл судових витрат не здійснюється.
Керуючись ст. 286, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, суд апеляційної інстанції, -

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 06 березня 2026 року у справі №303/10183/25 – без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя	 	О. І. Довга 	
судді	 	І. І. Запотічний 	
 	 	Т. І. Шинкар 	
Повне судове рішення складено 04.05.26