КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД  	
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20 травня 2026 року м. Київ №320/45168/24
Суддя Київського окружного адміністративного суду Лисенко В.І., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту захисту економіки Національної поліції України, Головного управління Пенсійного фонду України в м.Києві про визнання протиправними дій,
в с т а н о в и в:
До Київського окружного адміністративного суду звернуся ОСОБА_1 з позовом до Департаменту захисту економіки Національної поліції України , Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, у якому просить суд:
- визнати протиправними дії Департамент захисту економіки Національної поліції України в особі ліквідаційної комісії Департаменту захисту економіки Національної поліції України, виражені в не зарахуванні вислуги в пільговому обчисленні в загальній кількості 06 років 04 місяці 28 днів, здобутої ОСОБА_1 під час проходження служби у підрозділах карного розшуку, по боротьбі з економічною злочинністю, управлінні по боротьбі з організованою злочинністю, до вислуги років; 
- зобов`язати Департамент захисту економіки Національної поліції України в особі ліквідаційної комісії Департаменту захисту економіки Національної поліції України здійснити ОСОБА_1 перерахунок та зарахувати відповідно до статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», пункту 3 постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року № 393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей» (в редакції від 22.12.2016) до календарної вислуги років, яка дає право па призначення пенсії, вислугу в пільговому обчисленні, сформовану за періоди проходження служби в загальній кількості 06 років 04 місяці 28 днів вислуги, здобутої за періоди проходження служби у підрозділах карного розшуку, по боротьбі з економічною злочинністю, управлінні по боротьбі з організованою злочинністю на пільгових умовах; 
- визнати протиправними дії Департамент захисту економіки Національної поліції України в особі ліквідаційної комісії Департаменту захисту економіки Національної поліції України, виражені в не підготовці та неподанні до Головного управління пенсійного фонду України в м. Києві документів, що необхідні для призначення ОСОБА_1 пенсії за вислугу років;
- зобов`язати Департамент захисту економіки Національної поліції України в особі ліквідаційної комісії Департаменту захисту економіки Національної поліції України підготувати та подати до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві всі документи, необхідні для призначення ОСОБА_1 пенсії за вислугу років, відповідно до статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», пункту 3 постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року № 393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення га виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей» (в редакції від 22.12.2016), з урахуванням загальної вислуги років у кількості 27 років 01 місяць 03 дні;
- зобов`язати Головне управління пенсійного фонду України в м. Києві після отриманих документів від Національної поліції України, необхідних для призначення пенсії за вислугу років, в т.ч. із зарахованою ОСОБА_1 пільговою вислугою років в загальній кількості 06 років 04 місяці 28 днів, здобутої ним під час проходження служби у підрозділах карного розшуку, по боротьбі з економічною злочинністю, управлінні по боротьбі з організованою злочинністю, до календарної вислуги років, - призначити ОСОБА_1 пільгову пенсію за вислугу років у зв`язку із наявністю в нього необхідного розміру вислуги років у кількості 27 років 01 місяць 03 дні відповідно до статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», пункту 3 постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року № 393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей» (в редакції від 22.12.2016).
В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що має право на призначення пенсії за вислугу років на підставі пункту «а» статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби та деяких інших осіб» з урахуванням вислуги років більше 27 років, а тому дії Департаменту захисту економіки Національної поліції України в особі ліквідаційної комісії Департаменту захисту економіки Національної поліції України та Головного управління Пенсійного фонду України у м. Києві щодо відмови у призначенні пенсії за вислугою років відповідно до пункту а) ст. 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" є протиправними.
Ухвалою суду відкрито спрощене позовне провадження без виклику сторін.
Відповідач проти задоволення позову заперечував та зазначав про те, що У відзиві на позовну заяву Департамент захисту економіки Національної поліції України заперечив проти задоволення позову та зазначив, що позивач на день звільнення не мав необхідної календарної вислуги років для призначення пенсії за вислугу років відповідно до статті 12 Закону України №2262-ХІІ. Відповідач вказав, що календарна вислуга років позивача становила 20 років 08 місяців 08 днів, тоді як законодавством для призначення пенсії передбачено наявність не менше 23 календарних років 6 місяців вислуги. На думку відповідача, пільгова вислуга років не може бути зарахована до календарної вислуги для набуття права на призначення пенсії, оскільки така вислуга враховується виключно для визначення розміру пенсії. Відповідач зазначив, що після внесення змін постановою Кабінету Міністрів України від 16.02.2022 №119 до Постанови Кабінету Міністрів України №393 законодавець чітко розмежував поняття календарної вислуги років та пільгової вислуги років. Також відповідач послався на актуальну практику Верховного Суду, зокрема постанови від 14.11.2023 у справі №600/3836/22-а, від 20.03.2024 у справі №640/7421/21 та інші, у яких викладено висновок про відсутність підстав для зарахування пільгової вислуги років до календарної вислуги для призначення пенсії. Крім того, відповідач зазначив, що Департамент не є уповноваженим структурним підрозділом щодо подання документів до органів Пенсійного фонду України для призначення пенсії. Такі повноваження покладено на Сектор з питань пенсійного забезпечення Національної поліції України. Відповідач наголосив, що у зв`язку з відсутністю у позивача необхідної календарної вислуги років у Департаменту були відсутні правові підстави для направлення документів позивача до уповноваженого органу для оформлення пенсії за вислугу років. У зв`язку із наведеним відповідач просив суд відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. 
Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено таке.
ОСОБА_1 , підполковник поліції, працював на посаді старшого оперуповноваженого в особливо важливих справах відділу протидії організованим формам злочинності у сфері економіки управління захисту економіки у місті Києві Департаменту захисту економіки Національної поліції України.
05.10.2017 відповідно до п. 7 (за власним бажанням) ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію» було звільнено із займаної посади та служби в поліції згідно наказу Департаменту захисту економіки Національної поліції України №303 о/с від 05.10.2017.
27.08.2024 позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві через Департамент захисту економіки Національної поліції України із заявою про призначення пенсії за вислугу років та проханням підготувати та подати усі необхідні документи до відповідного органу Пенсійного фонду України для призначення йому пенсії за вислугу років.
У відповідь позивач отримав лист від Департаменту захисту економіки Національної поліції України від 12.07.2024 №Р-60/39/03-2024, з якого позивачу стало відомо, що для набуття права на призначення пенсії за вислугу років ураховується саме календарна вислуга років, якої позивач в мінімальному календарному обчисленні не має, а тому права на призначення пенсії за вислугу років не набув, що унеможливлює оформлення документів та направлення їх до пенсійного органу для призначення пенсії з вислугу років.
У відповідь позивач також отримав лист від Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві від 18.09.2024 № 2600-0202-8/182264, де зазначено, що до Головного управління документи, необхідні для призначення пенсії ОСОБА_1 , від Департаменту захисту економіки Національної поліції України не надходили.
Не погоджуючись з відмовою відповідачів та вважаючи такі дії протиправними, позивач звернувся до суду з цим позовом.
Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.
Згідно з частиною 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними (стаття 46 Конституції України).
Згідно з пунктом 6 частини 1 статті 92 Конституції України виключно законами України визначаються основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення.
Закон України від 9 квітня 1992 року №2262-XII "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб" визначає умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Службі судової охорони, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом (далі - Закон №2262-XII).
Згідно з пунктом "б" статті 1-2 Закону №2262-XII право на пенсійне забезпечення на умовах цього Закону мають звільнені зі служби особи начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ України, поліцейські, співробітники Служби судової охорони, особи начальницького складу податкової міліції, особи, які мають спеціальні звання Бюро економічної безпеки України, особи начальницького і рядового складу Державної кримінально-виконавчої служби України, особи начальницького і рядового складу органів і підрозділів цивільного захисту.
Згідно з пунктом "а" частини 1 статті 12 Закону №2262-XII пенсія за вислугу років призначається […] іншим особам, зазначеним у пунктах "б" - "д", "ж" статті 1-2 цього Закону (крім осіб, зазначених у частині третій статті 5 цього Закону), незалежно від віку, якщо вони звільнені зі служби, зокрема, з 1 жовтня 2019 року по 30 вересня 2020 року і на день звільнення мають вислугу 24 календарних роки та 6 місяців і більше.
Відповідно до пунктів "а", "б" частини 1 статті 17 вказаного Закону […] іншим особам, зазначеним у пунктах "б" - "д", "ж" статті 1-2 цього Закону, які мають право на пенсію за цим Законом, до вислуги років для призначення пенсії зараховуються, зокрема, військова служба, служба в органах внутрішніх справ, поліції […].
При призначенні пенсій особам, які мають право на пенсію за цим Законом, враховуються тільки повні роки вислуги років або страхового стажу без округлення фактичного розміру вислуги років чи страхового стажу в бік збільшення (частина 4 стаття 17 Закону №2262-XII).
Згідно зі статтею 17-1 Закону №2262-XII порядок обчислення вислуги років та визначення пільгових умов призначення пенсій особам, які мають право на пенсію за цим Законом, встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року №393 затверджений "Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським, співробітникам Служби судової охорони та членам їхніх сімей" (далі - постанова №393).
Спеціальним законом, який регулює правовідносини у сфері пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі є Закон України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992 №2262-XII (далі Закон №2262-XII).
Пунктом "а" ст. 12 Закону №2262-XII, визначено, що пенсія за вислугу років призначається особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах "б" - "д", "ж" статті 1 - 2 цього Закону (крім осіб, зазначених у частині третій статті 5 цього Закону), незалежно від віку, якщо вони звільнені зі служби: з 1 жовтня 2019 року по 30 вересня 2020 року і на день звільнення мали вислугу 24 календарних роки та 6 місяців і більше. До календарної вислуги років зараховується також період, зазначений у частині другій статті 17 цього Закону.
Згідно з пунктами "а", "б", "в" статті 17 Закону №2262-XII особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби і військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах "б"-"д" статті 1-2 цього Закону, які мають право на пенсію за цим Законом, до вислуги років для призначення пенсії зараховуються служба за час роботи в судових органах та органах прокуратури осіб, які працювали на посадах суддів, прокурорів, слідчих і перебувають на військовій службі або службі в органах і військових формуваннях Служби безпеки України, службі в органах внутрішніх справ, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України на посадах офіцерського та начальницького складу.
За змістом частини 4 статті 17 Закону №2262-XII, при призначенні пенсій особам, які мають право на пенсію за цим Законом, враховуються тільки повні роки вислуги років або страхового стажу без округлення фактичного розміру вислуги років чи страхового стажу в бік збільшення.
Положеннями статті 17-1 Закону №2262-XII передбачено, що порядок обчислення вислуги років та визначення пільгових умов призначення пенсій особам, які мають право на пенсію за цим Законом, встановлюється Кабінетом Міністрів України.
На виконання зазначених вимог Закону №2262-XII прийнята постанова Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 №393 "Про Порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей" (далі постанова №393).
В силу положень ст. 17-1 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб», порядок обчислення вислуги років та визначення пільгових умов призначення пенсій особам, які мають право на пенсію за цим Законом, встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року №393 "Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей" встановлено, що для призначення пенсій за вислугу років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення військовослужбовців та осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ" до вислуги років зараховуються, зокрема, служба в органах внутрішніх справ України на посадах начальницького і рядового складу з дня призначення на відповідну посаду.
Згідно п. 3 Порядку до вислуги років для призначення пенсій особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, зараховується на пільгових умовах: один місяць служби за сорок днів особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ та кримінально-виконавчої системи, які проходять службу у виправно-трудових установах, слідчих ізоляторах, лікувально-трудових профілакторіях, ізоляторах тимчасового тримання, приймальниках-розподільниках для осіб, затриманих за бродяжництво, спеціальних приймальниках для осіб, підданих адміністративному арешту, підрозділах конвойної служби міліції, та військовослужбовцям постійного складу, які проходять службу у дисциплінарних частинах, за переліками посад і на умовах, затверджуваних відповідно Міністерством внутрішніх справ, Міністерством юстиції, Центральним управлінням Служби безпеки, Міністерством оборони.
Отже, суд дійшов висновку, що період служби позивача повинен бути зарахований йому до вислуги років на пільгових умовах відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року №393 "Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей".
Крім того, зі змісту Закону №2262-XII та постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 роу №393 вбачається, що приписи останніх не ставлять в залежність набуття права на пенсію за вислугою років від наявності виключно календарної вислуги.
Також нормами нормативно - правових актів не встановлено виключень того, що роки вислуги в пільговому обрахуванні не можуть зараховуватись до вислуги років для призначення особі відповідної пенсії, а впливають лише на розмір пенсії.
Отже, пільгова вислуга враховується саме при призначенні пенсій згідно з п. «а» статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення військовослужбовців та осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та деяких інших осіб».
Судом встановлено, що в період часу з 18.07.1996 по 23.06.2001, з 02.01.2002 по 13.06.2002 позивач проходив навчання в Київському військовому інституті управління і зв`язку, Військовому інституті Національного технічного університету України «Київський Політехнічний інститут», Луганському училищі профподготовки працівників міліції при УМВС України в області, зазначене підтверджується копією послужного списку (особистий № 2898717733).
Здобута повна вища освіта дозволила позивачу відразу зайняти посаду оперуповноваженого відділу карного розшуку Голосіївського районного управління ГУМВС України в місті Києві.
З 13.06.2002 по 05.10.2017 позивач проходив службу в органах внутрішніх справ (Національної поліції України), що підтверджується зокрема і трудовою книжкою НОМЕР_1 . 
При цьому, слід зазначити що у вказаний період, а саме з 13.06.2002 по 05.10.2017 позивач ніс службу в підрозділах карного розшуку, по боротьбі з економічною злочинністю, управлінні по боротьбі з організованою злочинністю на посадах оперуповноваженого, старшого оперуповноваженого.
Це підтверджується довідкою про періоди проходження служби в органах внутрішніх справ та поліції, зокрема зараховані на пільгових умовах ОСОБА_1 від 12.06.2024. 
Отже, за вказані періоди служби Заявником здобуто 27 років 01 місяць 03 дні вислуги.
В період служби позивача в спеціальних підрозділах карного розшуку, по боротьбі з економічною злочинністю, управлінні по боротьбі з організованою злочинністю на посадах оперуповноваженого, старшого оперуповноваженого Голосіївського РУ ГУ МВС України вмісті Києві з 13.06.2002 по 05.10.2017 діяла постанова Верховної Ради України № 3720 «Про затвердження Положення про порядок комплектування, матеріально-технічного, військового, фінансового та соціально-побутового забезпечення спеціальних підрозділів по боротьбі з організованою злочинністю Міністерства внутрішніх справ України» від 16.12.1993, якою визначався порядок обчислення стажу роботи працівників спеціальних підрозділів по боротьбі з організованою злочинністю (втратила чинність на підставі Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо реформування органів внутрішніх справ» від 12.02.2015 №193-VIII) та наказ Міністерства внутрішніх справ України №431 «Про затвердження Переліку посад працівників спеціальних підрозділів по боротьбі з організованою злочинністю органів внутрішніх справ, стаж роботи яких обчислюється з розрахунку 1,5 року за кожен рік служби» від 14.11.2007.
За вказані періоди служби в спеціальних підрозділах карного розшуку, по боротьбі з організованою злочинністю, по боротьбі з економічною злочинністю позивачем здобуто 06 років 04 місяців 28 днів вислуги в пільговому обчисленні.
Таким чином, ОСОБА_1 обіймав посади в спеціальних підрозділах оперативної служби органів внутрішніх справ, стаж роботи на яких обчислювався з розрахунку один місяць служби за півтора місяця служби, 1,5 року за кожен рік служби та вказані періоди зараховуються до його вислуги років у пільговому обчисленні в загальній кількості 06 років 04 місяці 28 днів.
З урахуванням встановлених обставин справи та наведених норм чинного законодавства України, суд дійшов висновку про те, що бездіяльність Департаменту захисту економіки Національної поліції України в особі ліквідаційної комісії Департаменту захисту економіки Національної поліції України щодо не зарахування вислуги в пільговому обчисленні в загальній кількості 06 років 04 місяці 28 днів, здобутої ОСОБА_1 під час проходження служби у підрозділах карного розшуку, по боротьбі з організованою злочинністю, по боротьбі з економічною злочинністю, до вислуги років є протиправною.
Щодо доводів відповідача про те, що Департамент захисту економіки Національної поліції України є неналежним відповідачем у даній справі, суд зазначає таке.
Як убачається з матеріалів справи, саме Департаментом захисту економіки Національної поліції України було прийнято рішення, оформлене листом від 12.07.2024 №Р-60/39/03-2024, яким позивачу фактично відмовлено у зарахуванні пільгової вислуги років до календарної вислуги років та у вчиненні подальших дій, пов`язаних із оформленням документів для призначення пенсії.
Отже, саме дії та рішення Департаменту є предметом оскарження у даній справі.
Суд звертає увагу, що належним відповідачем в адміністративній справі є той суб`єкт владних повноважень, рішення, дії чи бездіяльність якого безпосередньо оскаржуються позивачем та який перебуває у спірних правовідносинах із позивачем.
При цьому обставини щодо наявності чи відсутності у Департаменту повноважень самостійно подавати документи до органів Пенсійного фонду України стосуються оцінки правомірності його дій по суті спору, однак не свідчать про неналежність такого відповідача.
Крім того, суд враховує, що саме Департамент здійснював обчислення вислуги років позивача, оформлював наказ про його звільнення зі служби, визначав вислугу років на пільгових умовах, а також розглядав заяву позивача щодо зарахування пільгової вислуги років до календарної вислуги.
Таким чином, Департамент захисту економіки Національної поліції України є належним відповідачем у даній справі, оскільки саме його рішення та дії оскаржуються позивачем.
Щодо вимоги позивача зобов`язати Головне управління пенсійного фонду України в м. Києві після отриманих документів від Департаменту захисту економіки Національної поліції України в особі ліквідаційної комісії Департаменту захисту економіки Національної поліції України, необхідних для призначення пенсії за вислугу років, в т.ч. із зарахованою ОСОБА_1 пільговою вислугою років в загальній кількості 06 років 04 місяці 28 днів, здобутої ним під час проходження служби в підрозділах карного розшуку, по боротьбі з організованою злочинністю, по боротьбі з економічною злочинністю з 13.06.2002 по 05.10.2017, до календарної вислуги років, - призначити ОСОБА_1 пільгову пенсію за вислугу років у зв`язку із наявністю в нього необхідного розміру вислуги років на момент звільнення у кількості 27 років 01 місяць 03 дні відповідно до статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», пункту 3 постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року № 393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей» (в редакції від 22.12.2016), вказана вимога не підлягає задоволенню, оскільки ключовим правовим питанням у справі, щодо якого фактично виник спір, є право на підготовку і направлення до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві документів, необхідних для призначення пенсії.
Відповідно питання щодо прийняття документів та призначення пенсії за вислугу років є похідними і повинні вирішуватись після підготовки та направлення документів для призначення пенсії.
Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 5 КАС кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.
Таким чином, захисту адміністративним судом підлягають порушені права, свободи чи інтереси у сфері публічно-правових відносин. Отже, обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду.
Суд зауважує, що в матеріалах справи відсутні докази порушення прав, свобод чи законних інтересів позивача Головним управлінням Пенсійного фонду України в м. Києві.
Таким чином, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних в матеріалах справи, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та вважає їх такими, що підлягають задоволенню частково.
Відповідно до ст. 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.
Позивачем за подання позовної заяви сплачено судовий збір у розмірі 3633,60 грн. Таким чином, судові витрати щодо сплати судового збору підлягають частковому присудженню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень - Департаменту захисту економіки Національної поліції України в особі ліквідаційної комісії Департаменту захисту економіки Національної поліції України у розмірі 2422,40 грн. 
Керуючись статтями 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 143, 242- 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
в и р і ш и в:
Адміністративний позов задовольнити частково. 
Визнати протиправними дії Департамент захисту економіки Національної поліції України в особі ліквідаційної комісії Департаменту захисту економіки Національної поліції України, виражені в не зарахуванні вислуги в пільговому обчисленні в загальній кількості 06 років 04 місяці 28 днів, здобутої ОСОБА_1 під час проходження служби у підрозділах карного розшуку, по боротьбі з економічною злочинністю, управлінні по боротьбі з організованою злочинністю, до вислуги років. 
Зобов`язати Департамент захисту економіки Національної поліції України в особі ліквідаційної комісії Департаменту захисту економіки Національної поліції України здійснити ОСОБА_1 перерахунок та зарахувати відповідно до статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», пункту 3 постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року № 393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей» (в редакції від 22.12.2016) до календарної вислуги років, яка дає право па призначення пенсії, вислугу в пільговому обчисленні, сформовану за періоди проходження служби в загальній кількості 06 років 04 місяці 28 днів вислуги, здобутої за періоди проходження служби у підрозділах карного розшуку, по боротьбі з економічною злочинністю, управлінні по боротьбі з організованою злочинністю на пільгових умовах. 
Визнати протиправними дії Департамент захисту економіки Національної поліції України в особі ліквідаційної комісії Департаменту захисту економіки Національної поліції України, виражені в не підготовці та неподанні до Головного управління пенсійного фонду України в м. Києві документів, що необхідні для призначення ОСОБА_1 пенсії за вислугу років. 
Зобов`язати Департамент захисту економіки Національної поліції України в особі ліквідаційної комісії Департаменту захисту економіки Національної поліції України підготувати та подати до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві всі документи, необхідні для призначення ОСОБА_1 пенсії за вислугу років, відповідно до статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», пункту 3 постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року № 393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення га виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей» (в редакції від 22.12.2016), з урахуванням загальної вислуги років у кількості 27 років 01 місяць 03 дні. 
Відмовити у задоволенні решти позовних вимог.
Стягнути на користь ОСОБА_1 (РНОКПП – НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ) сплачений судовий збір у розмірі 2422,40 грн (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн 40 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту захисту еономіки Національної поліції України в особі ліквідаційної комісії Департаменту захисту економіки Національної поліції України (код ЄДРПОУ – 40111732, вул.Академіка Богомольця, буд.10, м.Київ, 01601). 
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Лисенко В.І.