621/1119/26
2-о/621/55/26
РІШЕННЯ
іменем України

08 травня 2026 року м. Зміїв

Зміївський районний суд Харківської області:

головуючий - суддя Овдієнко В. В.

секретар судового засідання - Кришталь А. А.

заявник - ОСОБА_1 ,

заінтересована особа 1 - ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
представник заінтересованої особи 1 - Старцева О. Г.,

заінтересована особа 2 - Військова частина НОМЕР_1 ,

розглянувши у порядку окремого провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення, заінтересовані особи: ІНФОРМАЦІЯ_1 , Військова частина НОМЕР_1 ,

у с т а н о в и в:

03.04.2026 ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою, в якій просила встановити факт, що має юридичне значення, а саме факт її спільного проживання з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який зник безвісти 04.03.2026, однією сім`єю як жінка та чоловік без реєстрації шлюбу, ведення ними спільного господарства та наявність між ними взаємних прав і обов`язків, притаманних подружжю, у період з січня 2019 року по 04.03.2026.
На обґрунтування заяви зазначила, що восени 2018 року, не перебуваючи на той час у шлюбі, вона познайомилася з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який теж у шлюбі не перебував, дітей, народжених у шлюбі або поза шлюбом не мав.
Так, ОСОБА_2 є уродженцем м. Стаханов Луганської області, але після російської окупації частини території України змушений був переїхати до м. Змієва Чугуївського району Харківської області, де вони пізніше й зустрілися. Після знайомства у них з ОСОБА_2 зав`язалися дружні стосунки, вони стали доволі близькими, а оскільки родичів ОСОБА_3 не мав і у той період переживав складні моменти свого життя, саме вона стала для нього тією близькою людиною, яка його підтримувала і допомагала віднайти себе. ОСОБА_3 , у свою чергу, завжди підтримував її в будь-яких складних ситуаціях, піклувався про неї, оберігав. Згодом вони вирішили жити разом як подружжя й вважали, що офіційно зареєструвати шлюб матимуть можливість у будь-який момент, тому з цим не поспішали. На початку січня 2019 року ОСОБА_3 зі своїми особистими речами переїхав до неї у квартиру за адресою: АДРЕСА_1 . Вказана квартира належить на праві власності її матері - ОСОБА_4 . Під час спільного проживання однією сім`єю як чоловік та жінка без реєстрації шлюбу вона та ОСОБА_2 разом вели спільне господарство, покращували свій побут, мали спільний сімейний бюджет, турбувалися один про одного, будували плани на майбутнє, разом відпочивали (наявні спільні фото на відпочинку), ходили в гості та приймали друзів у себе, тобто між нами існували взаємовідносини, притаманні подружжю. Оскільки упродовж багатьох років поспіль вона офіційно була працевлаштована, то мала стабільний дохід у виді щомісячної заробітної плати, яку вони з ОСОБА_3 використовували на потреби їх сім`ї.
Водночас, ОСОБА_3 працевлаштуватися не міг через відсутність паспорта громадянина України, тому заробляв гроші постійно знаходячи підробіток, який також витрачав на потреби сім`ї. Крім спільного сімейного бюджету, вони разом займалися домашніми справами, тобто спільно вели господарство: прибирали квартиру, робили дрібний побутовий ремонт, купували дрібну побутову техніку, яку використовували для спільних потреб, а також мали спільний побут: разом купували продукти харчування, засоби для миття та прання, засоби гігієни, готували їжу, оплачували комунальні послуги тощо. Згодом ОСОБА_2 , місце проживання якого було зареєстровано за адресою: АДРЕСА_2 , став на облік як внутрішньо переміщена особа та зареєстрував своє фактичне місце проживання/ перебування у квартирі її матері за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується довідкою від 18.01.2022 № 6309-5000423798. Її місце проживання було зареєстроване за іншою адресою: АДРЕСА_3 , що підтверджується витягом з Реєстру територіальної громади від 17.10.2024 № 2024/ 012543924. Але потім вона також зареєструвала своє фактичне місце проживання/ перебування за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 05.11.2024 № 6309-7002156739.
Крім того, факт проживання ОСОБА_2 за вищевказаною адресою підтверджується: виданою на його ім`я медичною картою амбулаторного хворого, в якій перший запис лікарем-хірургом датовано 20.01.2019; копією ухвали Зміївського районного суду Харківської області від 29.07.2019 у справі № 621/2106/19, в якій місце проживання ОСОБА_2 зазначено: АДРЕСА_1 ; листом Зміївського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області від 02.03.2020 № 20254/119-79/01/20-2020, адресованим ОСОБА_2 та надісланим за адресою: АДРЕСА_1 .
Загальновідомим є той факт, що 24.02.2022 розпочалася російська військова агресія проти України, у зв`язку з чим на всій території України було введено воєнний стан (який досі не припинений) та оголошено загальну мобілізацію.
29.10.2025 ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 був призваний на військову службу під час мобілізації до лав Збройних Сил України та направлений до навчального центру, а в подальшому - для проходження військової служби у військовій частині НОМЕР_1 .
07.03.2026 ІНФОРМАЦІЯ_1 було видано на її ім`я сповіщення сім`ї № 218, в якому повідомлялося, що її чоловік, водій 2 піхотного відділення 1 піхотного взводу 1 піхотної роти піхотного батальйону військової частини НОМЕР_1 , солдат ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , прийнятий на військову службу 29.10.2025 ІНФОРМАЦІЯ_4 , зник безвісти 04.03.2026 близько 10:04 години виконуючи бойове завдання в районі н.п. Загірне Пологівського району Запорізької області під час штурмових дій у складі ШГр "Тоха". Вручення ІНФОРМАЦІЯ_4 вказаного сповіщення сім`ї саме їй, як дружині зниклого безвісти військовослужбовця, свідчить про те, що під час оформлення певних військово-облікових документів ОСОБА_2 було зазначено відомості про члена його сім`ї - дружину.
30.03.2026 депутатом Зміївської міської ради Чугуївського району Харківської області ОСОБА_5 у присутності свідків було проведено обстеження квартири за адресою: АДРЕСА_1 , під час якого встановлено, що разом зі мною починаючи з січня 2019 року проживав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
09.03.2026 вона звернулася до ВП № 2 Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області із заявою про зникнення безвісти її цивільного чоловіка ОСОБА_2 , за результатом розгляду якої 10.03.2026 було розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні № 12026221260000137 за ч. 1 ст. 115 КК України, вона має статус заявника.
Однак, набуття нею статусу члена сім`ї ОСОБА_2 дозволить їй звернутися до органу досудового розслідування із заявою про визнання її потерпілою у кримінальному провадженні № 12026221260000137 та протягом кримінального провадження надасть можливість повною мірою реалізувати права, передбачені ст. 56 КПК України для потерпілого.
Також, зазначила, що будь-яких близьких родичів ОСОБА_2 не має, а відсутність у неї офіційно підтвердженого статусу члена його сім`ї позбавляє можливості звертатися до інших державних органів та недержавних установ із заявами щодо розшуку зниклого безвісти військовослужбовця ОСОБА_2 та отримувати відповідну інформацію про результати пошуку.
Ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 06.04.2026 заяву ОСОБА_1 прийнято, провадження у справі відкрито та призначено судовий розгляд на 08.05.2026.
14.04.2026 представник заінтересованої особи 1 Старцева О. Г. надіслала пояснення, в яких повідомила, що Чугуївський РТЦКтаСП не володіє інформацією з приводу проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу ОСОБА_1 з ОСОБА_2 , та просила розглянути справи за її відсутності за наявними матеріалами.
08.05.2026 представник заявника ОСОБА_6 подала клопотання про виклик свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 . 
Представник заінтересованої особа 2 Військової частини НОМЕР_1 , причини неявки не повідомив.
Під час судового розгляду заявник ОСОБА_1 наполягала на задоволенні заяви.
Вислухавши пояснення заявника, допитавши свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , дослідивши письмові докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного:
Частинами 1, 3 ст. 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.
Відповідно до ст. ст. 76-81 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.
Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.
Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.
Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.
Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом.
Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.
Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.
Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.
Так, даними копій паспорта громадянина України № НОМЕР_2 , виданого 11.03.2024 органом 6334, довідки від 05 листопада 2024 року № 6309-7002156739 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, підтверджується, що заявник ОСОБА_1 , має зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_4 , а з 05.11.2024 має місце проживання як внутрішньо переміщеної особи: АДРЕСА_5 (а. с. 9, 10).
З довідки від 18.01.2022 № 6309-5000423798 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи вбачається, що ОСОБА_2 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_5 в м. Стаханов Луганської області, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_6 , а з 18.01.2022 має місце проживання як внутрішньо переміщеної особи: АДРЕСА_5 (а. с. 11).
Також, у копіях медичної карти амбулаторного хворого на ім`я ОСОБА_2 , ухвали Зміївського районного суду Харківської області від 29.07.2019, листа начальника Зміївського ВП ГУНП в Харківській області № 2054/119-79/01/20-2020 від 02.03.2020, містяться відомості про місце проживання останнього: АДРЕСА_5 (а. с. 12-14).
07.03.2026 ІНФОРМАЦІЯ_6 складено сповіщення сім`ї № 218, адресоване заявнику ОСОБА_1 , та сповіщено, що її чоловік солдат ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , прийнятий на військову службу з 29.10.2025, зник безвісти 04.03.2026 близько 10:04 години виконуючи бойове завдання в районі н.п. Загірне Пологівського району Запорізької області під час штурмових дій у складі ШГр "Тоха" (а. с. 15).
Згідно відомостей акту обстеження матеріально-побутових умов, складеного 30.03.2026 депутатом Зміївської міської ради Чугуївського району Харківської області ОСОБА_10 , та секретарем Зміївської міської ради Чугуївського району Харківської області Руднєвим С. В., у присутності свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 проживали однією сім`єю з 2019 року за адресою: АДРЕСА_5 (а. с. 16).
З витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань вбачається, що заявником у кримінальному провадженні № 12026221260000137, розпочатого 10.03.2026, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, є ОСОБА_1 , по факту зникнення безвісти ОСОБА_2 (а. с. 17).
Свідки ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 в судовому засіданні показали про обставини, якими підтверджується факт постійного проживання заявника ОСОБА_1 разом з ОСОБА_2 однією сім`єю без реєстрації шлюбу в місті Змієві.
Частиною 1 ст. 16 ЦК України передбачено право кожної особи звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Відповідно до ч. 1, п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.
Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.
Відповідно до ч. 6 ст. 294 ЦПК України, якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.
У відповідністю з п. 5 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу.
Відповідно до ч. ч. 2, 4 ст. 3 Сімейного кодексу України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Подружжя вважається сім`єю і тоді, коли дружина та чоловік, у зв`язку з навчанням, роботою, лікуванням, необхідністю догляду за батьками, дітьми та з інших поважних причин не проживають спільно. Дитина належить до сім`ї своїх батьків і тоді, коли спільно з ними не проживає. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.
Верховний Суд України у листі "Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення" від 01.01.2012 роз`яснив, що доказами, які свідчать про факт проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу можуть бути: свідоцтва про народження дітей, довідки з місця проживання, свідчення свідків, листи ділового та особистого характеру тощо. Також це можуть бути: свідоцтво про смерть одного із "подружжя", свідоцтва про народження дітей, в яких чоловік у добровільному порядку записаний як батько, виписки з господарських домових книг про реєстрацію чи вселення; докази про спільне придбання майна як рухомого, так і нерухомого (чеки, квитанції, свідоцтва про право власності); заяви, анкети, квитанції, заповіти, ділова та особиста переписка, з яких вбачається, що "подружжя" вважали себе чоловіком та дружиною, піклувалися один про одного; довідки житлових організацій, сільських рад про спільне проживання та ведення господарства.
Конституційним Судом України у рішенні від 03.06.1999 за № 5-рп/99 (справа про офіційне тлумачення терміну "член сім`ї") визначено, що до членів сім`ї належать особи, які постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, а й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п.
Згідно з вимогами ч. 4 Сімейного кодексу України сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.
Поняття сім`ї, сформульоване в цій статті, не містить такої обов`язкової ознаки сім`ї, як знаходження саме в зареєстрованому шлюбі. Сім`я розглядається як соціальний інститут і водночас як союз конкретних осіб. Сім`я є первинним та основним осередком суспільства. Сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки, що й є ознаками сім`ї.
Згідно із частинами 1, 2 статті 21 Сімейного кодексу України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення в них прав та обов`язків подружжя.
Відповідно до частини 1 статті 36 цього Кодексу шлюб є підставою для виникнення прав та обов`язків подружжя.
Отже, проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу є спеціальною (визначеною законом, законною) підставою для виникнення у них деяких прав та обов`язків, зокрема, права спільної сумісної власності на майно.
Для встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу потрібно враховувати у сукупності всі ознаки, що притаманні наведеному визначенню.
Так, при встановленні факту наявності у осіб спільного побуту доцільно враховувати ознаки, визначені у понятті домогосподарства.
Домогосподарство є сукупність осіб, які спільно проживають в одному житловому приміщенні або його частині, забезпечують себе всім необхідним для життя, ведуть спільне господарство, повністю або частково об`єднують та витрачають кошти.
Взаємність прав та обов`язків передбачає наявність як у жінки, так і у чоловіка особистих немайнових і майнових прав та обов`язків, які можуть випливати, зокрема, із нормативно - правових актів, договорів, укладених між ними, звичаїв. Для встановлення цього факту важливе значення має з`ясування місця і часу такого проживання.
Підтвердженням цього може бути їх реєстрація за таким місцем проживання, пояснення свідків, представників житлово-експлуатаційної організації. Щодо часу проживання слід зазначити, що за своєю природою проживання однією сім`єю спрямоване на довготривалі відносини.
Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Заявник ОСОБА_1 надала належні та допустимі докази, сукупністю яких підтверджується, що вона дійсно проживала однією сім`єю з ОСОБА_2 , без реєстрації шлюбу з січня 2019 року по 04.03.2026.
Пояснення представника заінтересованої особи щодо відсутності у ІНФОРМАЦІЯ_7 інформації з приводу проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 однією сім`єю без реєстрації шлюбу не відповідають фактичним обставинам. 
Так, у вказаному вище сповіщенні № 218 від 07.03.2026, направленому Другим відділом Чугуївського РТЦКтаСП Харківської області на ім`я ОСОБА_1 , сповіщено, що її чоловік солдат ОСОБА_2 зник безвісти. З цього слідує, що Чугуївський РТЦКтаСП Харківської області має відомості про те, що ОСОБА_2 вважав своєю дружиною ОСОБА_1 , що і стало підставою для направлення такого сповіщення саме ОСОБА_1 як дружині зниклого безвісти ОСОБА_2 .
Отже, факт спільного проживання ОСОБА_1 з ОСОБА_2 однією сім`єю як жінки та чоловіка без реєстрації шлюбу, ведення ними спільного господарства та наявності між ними взаємних прав і обов`язків, притаманних подружжю, у період з січня 2019 року по 04.03.2026 підтверджується сукупністю досліджених судом доказів, а від встановлення цього факту залежить, у тому числі, виникнення права ОСОБА_1 на отримання статусу потерпілої у кримінальному провадженні, порушеного за фактом зникнення ОСОБА_2 .
Встановити цей факт іншим порядком неможливо, оскільки військовослужбовець ОСОБА_2 вважається зниклим безвісти.
За таких обставин, заява ОСОБА_1 є обґрунтованою і підлягає задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12, 13, 76-81, 89, 223, 259, 263-265, 268, 273, 293, 294, 315, 319, 352, 354 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення, - задовольнити.

Встановити факт спільного проживання ОСОБА_1 з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який зник безвісти 04.03.2026, однією сім`єю як жінка та чоловік без реєстрації шлюбу, ведення ними спільного господарства та наявність між ними взаємних прав і обов`язків, притаманних подружжю, у період з січня 2019 року по 04.03.2026.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не буде подано.

Учасники справи мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду через Зміївський районний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня складання повного рішення суду.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заявник - ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_4 , місце проживання як внутрішньо переміщеної особи: АДРЕСА_5 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_3 .

Заінтересована особа 1 - ІНФОРМАЦІЯ_1 , місцезнаходження: АДРЕСА_7 , код ЄДРПОУ: НОМЕР_4 .

Заінтересована особа 2 - Військова частина НОМЕР_1 .

Повне рішення складене 13.05.2026.

Головуючий: В. В. Овдієнко