УХВАЛА
13 травня 2026 року 
м. Київ
cправа № 927/1005/24(927/410/25) 
Верховний Суд у складі суддів Касаційного господарського суду: 
Огородніка К.М.- головуючого, Жукова С.В., Погребняка В.Я.

розглянувши клопотання  ОСОБА_1 
про зупинення виконання постанови Північного апеляційного господарського суду від 30.03.2026 та вжиття заходів забезпечення позову

у справі № 927/1005/24(927/410/25)
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "АМТТ" в особі ліквідатора - арбітражного керуючого Гаращенка Ігоря Володимировича
до відповідача 1: Товариства з обмеженою відповідальністю "КЕЙ ЛОК",
до відповідача 2: ОСОБА_1 ,
до відповідача 3: ОСОБА_2 ,
про визнання недійсним правочину, витребування майна з чужого незаконного володіння, визнання припиненою іпотеки
у межах справи №927/1005/24
за заявою кредитора: Товариства з обмеженою відповідальністю "Сучасна архітектура міст",
боржник: Товариство з обмеженою відповідальністю "АМТТ",
про відкриття провадження у справі про банкрутство, 

В С Т А Н О В И В:
Ухвалою Верховного Суду від 16.04.2026 відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Північного апеляційного господарського суду від 30.03.2026 у справі № 927/1005/24 (927/410/25) та призначено до розгляду на  20 травня 2026 року. Відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про зупинення дії постанови Північного апеляційного господарського суду від 30.03.2026 у справі №927/1005/24(927/410/25).

10.05.2026 через систему «Електронний суд» до Верховного Суду надійшло клопотання ОСОБА_1 про зупинення виконання постанови Північного апеляційного господарського суду від 30.03.2026 та вжиття заходів забезпечення позову у справі № 927/1005/24(927/410/25), шляхом накладення арешту на нерухоме майно, заборони державному реєстратору вчиняти реєстраційні дії та зобов`язати державного реєстратора скасувати державну реєстрацію права власності. 

Клопотання мотивоване зокрема тим, що на підставі оскаржуваної постанови проведено державну реєстрацію права власності на нерухоме майно - будівлю, виробничий корпус літ «К», загальною площею 3805,2 кв.м., яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , ідентифікатор об`єкта в ЄДЕССБ: 01.3038025.5037457.20240203.08.0000.06, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 463433732224. 
Ліквідатор Гаращенко Ігорь Володимирович без попереджень, без узгодження з комітетом кредиторів уклав договір оренди з метою унеможливлення виконання рішення суду.
Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 04.05.2026 року по справі №369/7764/26 задоволено заяву представника заявника Товариства з обмеженою відповідальністю «Брайт Фінанс» - адвоката Кирилкіна Радіона Олеговича, заінтересовані особи: ОСОБА_1 , Товариство з обмеженою відповідальністю «АМТТ», про забезпечення позову до подання позовної заяви. Накладено арешт на нерухоме майно - будівлю, виробничий корпус літ «К», загальною площею 3805,2 кв.м., яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , ідентифікатор об`єкта в ЄДЕССБ: 01.3038025.5037457.20240203.08.0000.06, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 463433732224. Передано на відповідальне зберігання Товариству з обмеженою відповідальністю «АМТТ» нерухоме майно - будівлю, виробничий корпус літ «К», загальною площею 3805,2 кв.м., яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , ідентифікатор об`єкта в ЄДЕССБ: 01.3038025.5037457.20240203.08.0000.06,реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 463433732224 із правами зберігача, щодо збереження, використання, реєстрації, розпорядження, залучення на договірних підставах третіх осіб, з метою запобігання пошкодження або знищення, або зменшення вартості майна та (або) підтримання належних умов зберігання з правом користування таким майном.
У разі незастосування заходів забезпечення позову та не зупинення виконання постанови існує реальна, безпосередня і непоправна загроза втрати майна скаржником, яка не може бути усунута навіть у разі повного задоволення касаційної скарги Верховним Судом. 

У зв`язку з відрядженням судді Картере В.І. розпорядженням заступника керівника апарату-керівника секретаріату КГС ВС від 12.05.2026 року 32.2-01/562 призначено повторний автоматизований розподіл судової справи №927/1005/24 (927/410/25).
Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи №927/1005/24(927/410/25) визначено склад колегії суддів: Огороднік К.М. - (головуючий), Жуков С.В., Погребняк В.Я., що підтверджується протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.05.2026.

Розглянувши зазначене клопотання, Верховний Суд дійшов висновку про його часткове задоволення враховуючи наступне.
У Рішенні Конституційного Суду України від 16.06.2011 № 5-рп/2011 у справі № 1-6/2011 зазначено, що судочинство охоплює, зокрема, інститут забезпечення позову, який сприяє виконанню рішень суду і гарантує можливість реалізації кожним конституційного права на судовий захист, встановленого статтею 55 Конституції України.
Інститут забезпечення позову є одним із механізмів забезпечення ефективного юридичного захисту.
Тобто забезпечення позову за правовою природою є засобом запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи, метою якого є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.
Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача (боржника) або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача або особи, яка звернулась з відповідними вимогами у справі про банкрутство.
Підставою для вжиття заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення про те, що невжиття заходів до забезпечення позову у подальшому утруднить або зробить неможливим виконання рішення господарського суду у разі задоволення заявлених вимог. Відтак, забезпечення позову у господарському процесі застосовується з метою забезпечення реального виконання судового рішення у справі (подібний висновок викладений, зокрема, у постанові Верховного Суду від 21.10.2021 у справі № 910/20007/20).
Метою заходу забезпечення є підтримання status quo, поки суд не визначиться щодо виправданості цього заходу. Тимчасовий захід спрямований на те, щоб протягом судового розгляду щодо суті спору суд залишався в змозі розглянути позов заявника за звичайною процедурою. Тимчасові забезпечувальні заходи мають на меті забезпечити протягом розгляду продовження існування стану, який є предметом спору.
При вирішенні питання про вжиття заходів забезпечення позову оцінюється обґрунтованість доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням таких умов: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між заявленим заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду, імовірності ускладнення чи непоновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, у разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд повинен врахувати, що вжиття відповідних заходів може забезпечити належне виконання рішення про задоволення позову у разі ухвалення цього рішення, а їх невжиття, - навпаки, ускладнити або навіть унеможливити таке виконання (постанова Великої Палати Верховного Суду від 15.09.2020 у справі №753/22860/17).
Питання задоволення заяви про застосування заходів до забезпечення позову вирішується судом в кожному конкретному випадку, виходячи з характеру заявлених позовних вимог та обставин справи, а заявлений захід забезпечення позову має перебувати у зв`язку з предметом позовної вимоги.

Так у цій справі Товариство з обмеженою відповідальністю "АМТТ" в особі ліквідатора - арбітражного керуючого Гаращенка Ігоря Володимировича звернулося з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "КЕЙ ЛОК", ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про визнання недійсним правочину, витребування майна з чужого незаконного володіння, визнання припиненою іпотеки.

Велика Палата Верховного Суду в ухвалі від 21.01.2026 у справі № 925/632/19 при розгляді заяви Фермерського господарства «Петраківське» про забезпечення позову від 11 грудня 2025 року у справі № 925/632/19 висловила наступну правову позицію.
Суд касаційної інстанції при розгляді касаційних скарг діє у порядку та межах, визначених ГПК України, його повноваження обмежені правилами глави 2 розділу ІV ГПК України «Касаційне провадження».
Статтею 300 ГПК України визначено межі розгляду справи судом касаційної інстанції, яка передбачає, що, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази. У суді касаційної інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.
Вирішення питання про забезпечення позову правилами зазначеної глави ГПК України не передбачене та до компетенції Верховного Суду не належить.
Відповідно до визначених процесуальним законом повноважень та функцій Верховний Суд здійснює перевірку рішень судів першої та апеляційної інстанцій, що виключає можливість вирішення процесуального питання забезпечення позову на цій стадії розгляду справи.
На відміну від судів першої та апеляційної інстанцій саме суд касаційної інстанції є судом права, тобто тією судовою інституцією, яка не наділена повноваженнями встановлювати обставини та оцінювати докази, якими такі обставини підтверджуються.
Оскільки під час розгляду і вирішення заяви про забезпечення позову необхідним є встановлення наявності або відсутності підстав для забезпечення позову з урахуванням установлених фактичних обставин кожної конкретної справи, а обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову, то вирішення цієї заяви безпосередньо пов`язано з необхідністю оцінки доказів і встановлення обставин, що не є притаманним для суду касаційної інстанції.

У касаційному провадженні передбачена інша процедура, властива лише суду касаційної інстанції, - процесуальна можливість на стадії касаційного розгляду справи зупинити виконання або дію оскаржуваного судового рішення».
Ухвала Великої Палати Верховного Суду від 21.01.2026 у справі № 925/632/19 постановлена з окремою думкою суддів Великої Палати Верховного Суду Банаська О.О., Кишакевича Л. Ю., Пількова К.М., Ткача І. В., Уркевича В. Ю., які не погодилися із сформульованим у цій ухвалі висновком Великої Палати Верховного Суду стосовно того, що вирішення судом касаційної інстанції питання про забезпечення позову правилами глави 2 розділу ІV Господарського процесуального кодексу України «Касаційне провадження» не передбачене та до компетенції Верховного Суду не належить. Вважають, що суд касаційної інстанції відповідної юрисдикції, під час розгляду господарських та цивільних справ має повноваження і підстави для розгляду та вирішення по суті заяви позивача про забезпечення позову.
Отже, Велика Палата Верховного Суду в ухвалі від 21.01.2026 однозначно виснувала про те, що вирішення питання про забезпечення позову правилами глави 2 розділу ІV ГПК України не передбачене та до компетенції Верховного Суду не належить.
Щодо клопотання про зупинення виконання постанови Північного апеляційного господарського суду від 30.03.2026 колегія суддів зазначає таке.
Відповідно до абзацу 2 частини четвертої статті 294 ГПК України за наявності клопотання особи, яка подала касаційну скаргу, суд у разі необхідності вирішує питання про зупинення виконання рішення (ухвали) суду або зупинення його дії, якщо зупинити його виконання неможливо.
Частиною першою статті 332 ГПК України передбачено, що суд касаційної інстанції за заявою учасника справи або за своєю ініціативою може зупинити виконання оскарженого рішення суду або зупинити його дію (якщо рішення не передбачає примусового виконання) до закінчення його перегляду в касаційному порядку.
Клопотання про зупинення дії або виконання судового рішення має бути мотивованим, містити підстави для зупинення, підтверджені належними доказами. Заявник повинен навести обґрунтування його клопотання та довести, що захист його прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для відновлення порушених прав необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, або неможливість повернення до первісного стану завдасть істотної шкоди охоронюваним законом інтересам.
Вирішуючи питання про зупинення виконання (дії) судового рішення, суд враховує необхідність у цьому, зокрема, у разі ймовірності утруднення повторного розгляду справи внаслідок можливого скасування судового рішення, необхідності забезпечення збалансованості інтересів сторін, запобігання порушенню прав осіб, які брали участь у справі, а також осіб, які не брали такої участі, але рішенням суду вирішено питання про їх права, свободи чи обов`язки тощо. При цьому застосування відповідних повноважень має бути обґрунтованим, а підстави вагомими та доведеними, оскільки у такому випадку інша сторона у справі (учасники справи), на користь якої таке рішення постановлене, буде обмежена у праві на задоволення своїх вимог.

Метою зупинення виконання судового рішення/зупинення його дії є запобігання невідворотним негативним наслідкам, які можуть виникнути з огляду на виконання судового рішення, що набрало законної сили у випадку його скасування судом касаційної інстанції.

Враховуючи характер правовідносин та викладені заявником доводи, колегія суддів Верховного Суду дійшла висновку про зупинення виконання постанови Північного апеляційного господарського суду від 30.03.2026 у справі №927/1005/24(927/410/25) до вирішення даної справи Касаційним господарським судом у складі Верховного Суду.

На підставі викладеного та керуючись статтями 136, 234, 235, 332 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд, -

УХВАЛИВ:
1.Клопотання ОСОБА_1 про зупинення виконання постанови Північного апеляційного господарського суду від 30.03.2026 та вжиття заходів забезпечення позову- задовольнити частково. 

2.Відмовити в задоволенні клопотання в частині вжиття заходів забезпечення позову.

3.Зупинити виконання постанови Північного апеляційного господарського суду від 30.03.2026 у справі №927/1005/24(927/410/25) до закінчення її перегляду в касаційному порядку. 

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий, суддя Огороднік К.М.
Судді Жуков С.В.
Погребняк В.Я.