Справа № 750/10817/25 	Головуючий у 1 інстанції Кулініч Ю. П. 	
Провадження № 33/4823/455/26 	  	
Категорія -  	  	

П О С Т А Н О В А 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 травня 2026 року 	місто Чернігів	

Чернігівський апеляційний суд в складі: судді Мазура С.А., розглянувши у відкритому судовому засіданнів м. Чернігові справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Похилька С.М. в інтересах особи, що притягається до відповідальності ОСОБА_1 на постанову Деснянського районного суду м. Чернігова від 25березня 2026 року,

встановив:

Цією постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючогоза адресою: АДРЕСА_1 ,
притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі – КУпАП) та накладено стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн 00 коп, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. 
Стягнуто з ОСОБА_1 у дохід держави судовий збір у сумі 665 грн 60 коп.
Цією ж постановою закрито провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 122-4, ст. 124 КУпАП у зв`язку із закінченням строків, передбачених ст. 38 КУпАП.
Судом першої інстанції встановлено, що 30.07.2025 о 16:12 ОСОБА_2 у м. Чернігові по вул. Воздвиженській, 7, керував автомобілем «Мітсубісі», реєстраційний номер НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці та від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння відмовився, чим порушив п. 2.5 ПДР та вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Окрім цього, 30.07.2025 о 16:12 ОСОБА_2 у м. Чернігові по вул. Мстиславській, 45, керував автомобілем «Мітсубісі», реєстраційний номер НОМЕР_1 та рухаючись по вул. Мстиславській з боку вул. Київської в бік вул. Василя Стуса, не дотримався безпечного бокового інтервалу, в результаті чого скоїв наїзд на транспортний засіб «Опель», н.з. НОМЕР_2 , котрий був припаркований біля правого краю проїзної частини, що спричинило механічні пошкодження транспортних засобів, після чого ОСОБА_1 , будучи причетним до ДТП, залишив місце ДТП, чим порушив вимоги п.п. 13.1, 2.10 (а) ПДР та скоїв правопорушення, передбачені ст. 124, 122-4 КУпАП.
Не погоджуючись із постановою суду,захисник Похилько С.М. в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну, в якій проситьпоновити строк на апеляційне оскарження, мотивуючи необізнаністю про розгляд справи судом першої інстанції. Просить постанову суду скасувати та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає про незаконність і необґрунтованість постанови суду, оскільки судом неправильно встановлені фактичні обставини та вказує про відсутність доказів керування автомобілем ОСОБА_1 , тоді як всі сумніви мають тлумачитися на користь особи, що притягається до відповідальності. Вважає недопустимим доказом – відеозапис із мобільного телефону свідка, на якому відсутній час та дата такого запису. Також вказує, що озвучені поліцейським ознаки сп`яніння не відповідають зазначеним у подальшому в протоколі. Тому вважає, що належними та допустимими доказами вина його підзахисного не доведена. 
Апеляційний суд приймає до уваги доводи захисника про поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження та з метою доступу до правосуддя, вважає можливим його поновити. 
Особа, що притягається до адміністративної відповідальності до суду не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, із заявою про відкладення не звертався, хоча про день та час апеляційного розгляду був повідомлений належним чином, захисник направив клопотання про слухання справи без його участі, в якому просив апеляційну скаргу задовольнити, закривши провадження у справі.
Дослідивши апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд приходить до наступного.
Відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.
За змістом ст. 124 КУпАП відповідальність за вказаною статтею настає у разі порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.
Згідно зі ст. 122-4 КУпАП настає відповідальність водія транспортного засобу за залишення на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.
Частина 1 статті 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. 
Відповідно до вимог п. 2.5 ПДР водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. 
У разі невиконання вимог п. 2.5 ПДР передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.
Згідно п. 6 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року № 1452/735, огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, а також лікарем закладу охорони здоров`я.
Відповідно до ст. 245 КУпАП основним завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом. 
Дослідивши в судовому засіданні матеріали справи про адміністративне правопорушення, місцевий суд обґрунтовано дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ст. 122-4 та ч. 1 ст. 130 КУпАП, що відповідає фактичним обставинам справи.
Не зважаючи на заперечення захисником доведеності вини, вона підтверджується:протоколами про адміністративні правопорушення, складеними відповідно до вимог ст. 256 КУпАП стосовно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, за ст. 122-4, 124 КУпАП та схемою до протоколу за ст. 124 КУпАП, на якій зафіксовано механічні пошкодження обох автомобілів, які відповідають обставинам, за яких вони утворилися, письмовими поясненнямипотерпілого ОСОБА_3 , наданими на місці ДТП, які у повній мірі узгоджуються із встановленими обставинами вчиненого правопорушення та відеозаписом як з мобільного телефону потерпілого, так і нагрудних камер поліцейських, що узгоджується з положеннями ст. 251 КУпАП та є належними і допустимим доказами вчинення адміністративного правопорушення тамають значення для правильного вирішення справи.
Зокрема, відеозаписоміз нагрудних камер поліцейських зафіксовано автомобілі з відповідними пошкодженнями, та обставини, за яких потерпілий вказав на ОСОБА_1 , як на особу, яка керувала транспортним засобом «Мітсубісі» та вчинила зіткнення з його автомобілем, після чого намагався покинути місце ДТП, через що він прослідував за ним на автомобілі, зафіксував на мобільний телефон водія та транспортний засіб, яким той керував, викликав поліцію та зафіксував на мобільний телефон те, як водій покинув місце ДТП. У розмові з поліцейськими ОСОБА_1 заперечував керування ним автомобілем та намагався покинути місце події. При цьому у розмові з потерпілим ОСОБА_1 пропонував відшкодувати йому завдану шкоду за пошкоджене бокове дзеркало. Виявивши у водія ознаки алкогольного сп`яніння, озвучені останньому: запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук та поведінка, що не відповідає обстановці, поліцейським було запропоновано пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці або у лікарні, на що водій у грубій формі відмовився. Поліцейським було роз`яснено, що відмова тягне за собою адміністративну відповідальність, після чого водій знову відмовився і було складено відповідний протокол та інші адміністративні правопорушення. 
Досліджені під час розгляду у справі про адміністративне правопорушення докази, повністю узгоджуються між собою та є такими, що не викликають сумніву.Відеозапис є одним із об`єктивних доказів у справі.
Апеляційний суд звертає увагу, що відповідно до положень ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, відомостями та інформацією з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, а також іншими документами.Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Враховуючи вищевикладене, доводи апеляційної скарги, про те, що у матеріалах справи відсутні докази правопорушень, які ставляться у вину ОСОБА_1 , не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного розгляду.
Викладена позиція розцінюється судом апеляційної інстанції як захисна, та направлена на уникнення відповідальності за вчинені адміністративні правопорушення. Жодних вагомих доказів на спростування вини суду апеляційної інстанції надано не було.
При цьому апеляційний суд враховує, що відповідно до загальних положень ПДР, п.1.3 вказує, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.
В рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди.
Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
Висновки суду першої інстанції, викладені у постанові, є обґрунтованими, належним чином вмотивованими, та повністю відповідають фактичним обставинам справи. 
Таким чином, неправильного застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови суду, апеляційним судом не встановлено.
Суд першої інстанції, дійшовши висновку про наявність складу усіх правопорушень,з`ясувавши при накладенні стягнення, що строки притягнення до відповідальності за ст. 124 та ст. 122-4 КУпАП, передбачені ст. 38 КУпАП, сплинули, тому правильно закрив провадження в цій частині та обґрунтовано прийшов до висновку про необхідність накладення стягнення, передбаченого санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП. 
При цьому, адміністративне стягнення накладено судом першої інстанції у відповідності до вимог ст. 33 КУпАП, з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступеня його вини та у межах санкції частини статті.
З огляду на наведене, підстави для скасування постанови місцевого суду та закриття справи, відсутні.
Керуючись ст. 294 КУпАП,  

П О С Т А Н О В И В :

Поновити захиснику строк на апеляційне оскарження.
Апеляційну скаргу захисника Похилька С.М. - залишити без задоволення, а постанову Деснянського районного суду м. Чернігова від 25 березня 2026 року відносно ОСОБА_1 – без змін.

Постанова апеляційного суду є остаточною і оскарженню не підлягає.  

Суддя	С. А. Мазур