Справа № 206/2535/26 
Провадження № 2/206/2050/26 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
(заочне)
29.06.2026 Самарський районний суд міста Дніпра в складі:
головуючого судді Поштаренко О.В.
за участю секретаря с/з Содоль М.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача адвокат Ніколаєва Г.Г. звернулася до Самарського районного суду міста Дніпра із вказаним позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.
В обґрунтування позовних вимог вказано, що 31 березня 2012 року між позивачем та відповідачем був укладений шлюб, про що Самарським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області було зроблено актовий запис за №62 та видано свідоцтво про шлюб НОМЕР_1 . Від цього шлюбу сторони мають двох синів: Гліба ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 . Позивач та відповідач прожили у шлюбі близько 14 років, вели спільне господарство, будували міцні сімейні стосунки. З лютого 2024 року сторони разом не проживають, не виконують сімейні та подружні обов`язки, спільного господарства не ведуть. Позивач та Відповідач не одноразово протягом останнього часу намагалися говорити один з одним про їх особисті сімейні проблеми, спокійно вирішувати їх та ніяких результатів це не дало. В сімейних стосунках нічого не змінювалося. В результаті цих розмов Позивач прийшла до висновку, що розлучення це єдиний вихід для них побудувати нове щасливе життя та зберегти здорове бачення про сім`ю їхнім синам. Позивач зазначає, що збереження сім`ї між позивачем та відповідачем є неможливим та примирення сторін також не можливе.
У судове засідання позивач та його представник не з`явилися, представником позивача адвокатом Ніколаєвною Г.Г. до суду подано заяву в якій остання просила розглядати справу без її участі та участі позивача. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити.
Відповідач ОСОБА_2 належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився.
Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає повному задоволенню з наступних підстав. Небажання відповідача надавати докази, зокрема з причини ухилення від участі в судових засіданнях, дає суду право при заочному розгляді справи обмежитися доказами, наданими позивачем.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що 31 березня 2012 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , був зареєстрований шлюб, Самарським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, про що зроблено актовий запис № 62. Вказане підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_2 . Прізвище дружини після шлюбу ОСОБА_4 .
Від даного шлюбу сторони мають двох дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується актовим записом про народження № 626 свідоцтво про народження серії НОМЕР_3 від 09.10.2012 року та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується актовим записом про народження № 741, свідоцтво про народження серії НОМЕР_4 від 13.06.2019 року.
Як зазначено в позові, з лютого 2024 року сторони разом не проживають, не виконують сімейні та подружні обов`язки, спільного господарства не ведуть. Позивач та Відповідач не одноразово протягом останнього часу намагалися говорити один з одним про їх особисті сімейні проблеми, спокійно вирішувати їх та ніяких результатів це не дало. В сімейних стосунках нічого не змінювалося. В результаті цих розмов Позивач прийшла до висновку, що розлучення це єдиний вихід для них побудувати нове щасливе життя та зберегти здорове бачення про сім`ю їхнім синам. Позивач зазначає, що збереження сім`ї між позивачем та відповідачем є неможливим та примирення сторін також не можливе.
Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст. 110 Сімейного Кодексу.
Згідно зі ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим.
Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення.
Частиною другою ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.
Згідно з ч. 3 ст. 115 СК України- документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.
Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе.
Приймаючи до уваги, що причини, що спонукають наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню.
Таким чином, суд вважає встановленим, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а тому шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання. 
За загальним правилом за відсутності спору щодо того, з ким із батьків будуть проживати неповнолітні діти, суд може вирішити питання про залишення проживання дитини з матір`ю чи батьком одночасно з вимогою про розірвання шлюбу.
З огляду на те, що позивачка просить залишити дітей після розірвання шлюбу проживати з нею, а відповідач в судове засідання не з`явився і не надав заперечень з цього приводу, тобто між сторонами відсутній спір щодо того, з ким із батьків будуть проживати діти, суд вважає, що дітей після розірвання шлюбу слід залишити проживати з матір`ю. Водночас суд зауважує, що під час розгляду цієї справи не вирішується питання про визначення місця проживання дітей.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.8,9,10,18,247,258,264,265,268,352-356 ЦПК України, ст. ст.24,105,110,112,114,115 СК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити в повному обсязі.
Розірвати шлюб між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_5 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_6 , який був зареєстрований Самарським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, 31 березня 2012  року, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис № 62. 
Прізвище сторін після розірвання шлюбу залишити без змін.
Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.
Після розірвання шлюбу дітей ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1  та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , залишити проживати з матір`ю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку до Дніпровського апеляційного суджу протягом 30 днів з дня його складення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ст.284 ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя О.В. Поштаренко