справа №991/9838/25
провадження №1-кп/991/119/25

ВИЩИЙ АНТИКОРУПЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
Іменем України
«01» липня 2026 року м. Київ
Суддя Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду під час судового засідання у кримінальному провадженні №52025000000000184 від 08 квітня 2025 року за обвинуваченням: ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 332, ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 369-2, ч. 2 ст. 369-2 КК України; ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 332, ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 369-2 КК України, заяву адвоката ОСОБА_5 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_3 , про відвід прокурора ОСОБА_6 від участі у кримінальному провадженні,
за участі сторін кримінального провадження:
прокурора - ОСОБА_6 ,
обвинувачених - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
захисників - ОСОБА_7 ,  ОСОБА_5 ,  ОСОБА_8 ,
ВСТАНОВИВ:
На розгляді Вищого антикорупційного суду перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні №52025000000000184 від 08 квітня 2025 року, за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 
ст. 332, ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 369-2, ч. 2 ст. 369-2 КК України, та ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 332, ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 369-2 КК України.
01 липня 2026 року на електронну адресу Вищого антикорупційного суду від адвоката ОСОБА_5 , який діє в інтересах ОСОБА_3 , надійшла заява про відвід прокурора з підстав, передбачених п. 3 ч. 1 ст. 77 КПК України. Вказана заява мотивована наявністю, на думку захисника, позапроцесуальних відносин прокурора із заявником (викривачем) у цьому кримінальному провадженні ОСОБА_9 , що свідчить про наявність прямого конфлікту інтересів та особистої зацікавленості прокурора у результатах розгляду справи.
На обґрунтування заявленого відводу захисник ОСОБА_5 посилається на те, що підставою для початку досудового розслідування у даному кримінальному провадженні стала заява ОСОБА_9 про вчинення злочину від 08 квітня 2025 року. Крім того, за твердженням захисника, ОСОБА_9 з 2022 року співпрацює з Національним антикорупційним бюро України та Спеціалізованою антикорупційною прокуратурою на умовах конфіденційного співробітництва, перебуваючи у статусі підозрюваного, а згодом - обвинуваченого у низці інших кримінальних проваджень які перебувають на розгляді у Вищому антикорупційному суді. Також, як зазначає захисник, прокурор ОСОБА_6 особисто брав участь в укладенні з ОСОБА_9 угоди про визнання винуватості, однією з умов якої було здійснення викривальної діяльності щодо інших осіб. У зв`язку з цим захисник вважає, що з огляду на стійкі процесуальні та позапроцесуальні взаємовідносини між прокурором та заявником, а також той факт, що прокурор погоджував вищезазначену угоду з ним та забезпечував її реалізацію, ОСОБА_6 не може виступати у даному кримінальному провадженні як незалежний та безсторонній суб`єкт підтримання публічного обвинувачення, оскільки має очевидний кар`єрний інтерес у тому, щоб матеріали, зібрані в ході досудового розслідування на підставі заяви ОСОБА_9 , призвели до ухвалення судом обвинувального вироку щодо ОСОБА_3 . Наведені обставини, на думку захисника, виключають можливість об`єктивної та неупередженої оцінки прокурором зібраних у кримінальному провадженні доказів, як цього вимагають положення ст. 9 КПК України.

Окрім того, як на підставу для відводу прокурора, адвокат ОСОБА_5 посилається на прояв прокурором ОСОБА_6 упередженого ставлення по відношенню до обвинуваченого ОСОБА_3 під час судового засідання, яке відбулось 09 червня 2026 року та, під час якого вирішувалось питання про його відкладення, у зв`язку з перебуванням вказаного обвинуваченого на стаціонарному лікування. На підтвердження вищенаведених обставин стороною захисту було надано медичну документацію. Незважаючи на це, достеменно знаючи про тяжку хворобу обвинуваченого та його перебування на лікуванні у Закарпатській області, прокурор ОСОБА_6 публічно охарактеризував реалізацію права на захист «трюками». Окрім того, реагуючи на зауваження захисту щодо невручення ним клопотання про продовження обов`язків, прокурор заявив, що має намір використати надані йому владні повноваження та негайно викликати ОСОБА_3 до м. Київ на першу вимогу для особистого вручення клопотання.
Зважаючи на викладене, захисник вважає, що свідоме, на його думку, ігнорування прокурором об`єктивних медичних даних щодо стану здоров`я обвинуваченого ОСОБА_3 , публічне висловлення зневаги та погрози застосувати процесуальний примус до особи, що перебуває на стаціонарному лікуванні, а також системне, за твердженням захисника, недотримання прокурором вимог Кодексу професійної етики та поведінки прокурорів у поєднанні з наявністю стійких попередніх домовленостей із ключовим свідком та заявником у кримінальному провадженні утворюють сукупність обставин, які викликають обґрунтовані сумніви в неупередженості прокурора ОСОБА_6 .
У судовому засіданні адвокат ОСОБА_5 заяву про відвід з підстав, викладених у ній, підтримав, додатково зазначивши, що в будь-якого стороннього спостерігача виникло б обґрунтоване переконання щодо наявності підстав сумніватися в неупередженості прокурора.
Обвинувачені ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , а також захисники ОСОБА_7 та ОСОБА_8 заявлений прокурору відвід підтримали та просили його задовольнити. 
Прокурор ОСОБА_6 , заперечуючи проти задоволення заяви адвоката ОСОБА_5  про відвід, зазначив, що доводи сторони захисту не ґрунтуються на положеннях чинного законодавства. За твердженням прокурора, сам по собі факт укладення угоди про визнання винуватості з ОСОБА_9 за його участю в ході здійснення процесуального керівництва в іншому кримінальному провадженні не свідчить про його упередженість чи особисту зацікавленість у результатах розгляду цієї справи. Укладення такої угоди здійснюється прокурором виключно в межах реалізації наданих йому КПК України процесуальних повноважень та зумовлює виникнення між прокурором і відповідним учасником кримінального провадження виключно процесуальних правовідносин, а також покладає обов`язок, що полягає в забороні будь-якого іншого спілкування з учасниками процесу. Крім того, необґрунтованими є і твердження сторони захисту про співпрацю ОСОБА_9 з органом досудового розслідування та прокурором на основі конфіденційного співробітництва, оскільки в матеріалах даного кримінального провадження містяться відомості про його залученість до проведення негласних слідчих (розшукових) дій, що не є тотожним конфіденційному співробітництву та не свідчить про наявність між такою особою і прокурором будь-яких позапроцесуальних взаємовідносин. Також прокурор зазначив, що його позиція щодо причин неявки ОСОБА_3 у судові засідання попередньо була висловлена з огляду на з`ясування судом його думки з приводу підстав для відкладення судового засідання. Станом на момент розгляду заяви про відвід його позиція залишається незмінною, оскільки, на його переконання, лікування обвинуваченого ОСОБА_3 хронологічно збігається з графіком судових засідань, що призводить до систематичного відкладення судового розгляду та об`єктивно унеможливлює розгляд кримінального провадження по суті.
Заслухавши учасників судового процесу, дослідивши матеріали заяви про відвід, суд дійшов наступних висновків.
Відповідно до ст. 77 КПК України прокурор, слідчий, дізнавач не має права брати участь у кримінальному провадженні: 1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, членом сім`ї або близьким родичем сторони, заявника, потерпілого, цивільного позивача або цивільного відповідача; 2) якщо він брав участь у цьому ж провадженні як слідчий суддя, суддя, захисник або представник, свідок, експерт, спеціаліст, перекладач; 3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах кримінального провадження або існують інші обставини, які викликають обґрунтовані сумніви в його неупередженості.
Наведена норма кримінального процесуального закону містить у собі вичерпний перелік обставин, що виключають участь, зокрема прокурора у кримінальному провадженні.
Положеннями ст. 80 КПК України розкрито поняття заяви про відвід, який, згідно з ч. 5 вказаної статті, повинен бути вмотивованим, тобто має містити посилання на конкретні обставини, що об`єктивно можуть свідчити про упередженість прокурора, на існування якої посилається обвинувачена ОСОБА_10 , заявляючи йому відвід, та бути підтвердженим відповідними доказами.
З практики ЄСПЛ вбачається, що особиста безсторонність означає відсутність упередженості або прихильності, що презюмується, поки не надано доказів протилежного. 
На думку суду, до встановлення наявності/відсутності упередженості прокурора необхідно визначити, чи існують очевидні факти, що можуть поставити під сумнів його безсторонність, зважаючи на його безпосередню поведінку та надати оцінку реальним діям прокурора під час розгляду конкретної справи, й лише після встановлення фактів у його поведінці, які можна було б кваліфікувати як прояв упередженості, можливо ставити під сумнів його безсторонність, інакше будь-який судовий процес можна було б перетворити у безкінечний ланцюг недовіри до учасників та зміни його складу.
Адвокат ОСОБА_5 підставами для відводу прокурора ОСОБА_6 визначає наявність позапроцесуальних відносин прокурора із заявником (викривачем) ОСОБА_9  у цьому кримінальному провадженні, а також прояв прокурором упередженого ставлення по відношенню до обвинуваченого ОСОБА_3 .
Оцінюючи зазначені доводи з точки зору наявності підстав для відводу прокурора ОСОБА_6 , суд вважає за необхідне зазначити, що сумнів у неупередженості будь-якого учасника процесу повинен бути розумним та не ґрунтуватися на власних суб`єктивних міркуваннях і особистих відчуттях (припущеннях). 
Так, проаналізувавши зміст клопотання, а також вислухавши позиції учасників в судовому засіданні, суд приходить до висновку, що, посилання сторони захисту на наявність позапроцесуальних відносин між прокурором та заявником, а також на особисту заінтересованість прокурора у результатах розгляду кримінального провадження не підтверджені жодними об`єктивними даними. Наведені адвокатом ОСОБА_5 обставини зводяться до припущень, які самі по собі не свідчать про упередженість прокурора та не є підставою для його відводу. Сам по собі факт здійснення прокурором публічного обвинувачення та направлення обвинувального акта до суду не може свідчити про його упередженість чи особисту заінтересованість у результатах кримінального провадження. Реалізуючи надані законом повноваження, прокурор підтримує публічне обвинувачення в суді та обстоює його за умови, що вважає зібрані під час досудового розслідування докази достатніми для доведення винуватості особи. Така процесуальна діяльність є виконанням покладених на прокурора законом функцій і сама по собі не свідчить про наявність обвинувального ухилу або інших обставин, передбачених ст. 77 КПК України як підстави для відводу.
Факт укладення прокурором угоди про визнання винуватості із заявником та основним свідком у цьому кримінальному провадженні в межах іншого кримінального провадження, а також здійснення ним процесуального керівництва чи підтримання державного обвинувачення у справах за участю цієї особи є результатом його процесуальної діяльності та виконанням покладених на прокурора законом функцій, а такі обставини не свідчать про його особисту заінтересованість у результатах розгляду цього провадження та не підтверджують наявності обставин, які могли б викликати обґрунтовані сумніви щодо його неупередженості, зокрема конфлікту інтересів.
Окрім того, на думку суду, висловлювання прокурора з приводу підстав відсутності одного з обвинувачених на судовому засіданні, навіть, якщо воно має оціночний характер, зроблене в межах судового розгляду під час обговорення процесуальних питань, саме по собі не є проявом його упередженості і не може розцінюватися як підстава для відводу. 
З огляду на викладене, наведені у заяві про відвід доводи не свідчать про наявність передбачених КПК України підстав для відводу прокурора ОСОБА_6 , у зв`язку з чим заява задоволенню не підлягає.
Керуючись ст. ст. 77, 80, 81, 372, 376 КПК України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:
У задоволенні заяви адвоката ОСОБА_5 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_3 , про відвід прокурора ОСОБА_6 від участі у кримінальному провадженні - відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення проти ухвали можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене ч.1 ст. 392 КПК України. 

Суддя           ОСОБА_1