ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"11" червня 2026 р. справа № 300/7176/25
м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі: судді Гомельчука С.В., розглянувши у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Верховинського відділу державної виконавчої служби у Верховинському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправними дій щодо звернення на виконання постанови № 17 від 06.02.2025, щодо відкриття виконавчого провадження від 05.08.2025, щодо стягнення грошових коштів в межах виконавчого провадження № 78779178, -

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (позивач) 06.10.2025 звернувся до суду з адміністративним позовом до Верховинського відділу державної виконавчої служби у Верховинському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (відповідач-1), ІНФОРМАЦІЯ_1 (відповідач-2), в якому просить суд: визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 по зверненню на виконання постанови № 17 від 06.02.2025; визнати дії державного виконавця Верховинського відділу державної виконавчої служби у Верховинському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Петрук Іванни Іванівни по відкриттю виконавчого провадження від 05.08.2025, подвоєнню штрафу та примусовому списанні коштів з рахунку боржника протиправними; визнати протиправними дії Верховинського відділу державної виконавчої служби у Верховинському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції щодо стягнення з ОСОБА_1 грошових коштів в розмірі 20700 грн. в межах виконавчого провадження № 78779178; стягнути з Державного бюджету на користь ОСОБА_1 надміру стягнених грошових коштів в межах виконавчого провадження № 78779178 в сумі 20700,00 грн.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 06.02.2025 начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 винесено постанову №17, якою позивача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210-1 КУпАП та накладено на нього стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1000 НМДГ, що становить 17000 грн. Позивач зауважує, що відповідно до вказаної постанови штраф повинен бути сплачений правопорушником не пізніше 15 днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови не пізніше, як через 15 днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. Звернено увагу, що позивач скористався правом оскарження постанови №17 від 06.02.2025, проте рішенням Верховинського районного суду Івано-Франківської області від 24.06.2025 у справі №938/280/25 у задоволенні позову відмовлено. Разом з тим, до набрання рішенням суду першої інстанції законної сили, в межах строку на апеляційне оскарження, позивачем було подано апеляційну скаргу до Восьмого апеляційного адміністративного суду, за наслідками розгляду якої Восьмим апеляційним адміністративним судом 17.09.2025 прийнято постанову про відмову в задоволенні апеляційної скарги позивача та залишено без змін рішення суду першої інстанції у справі №938/280/25. З урахуванням наведеного, на думку позивача, після прийняття Восьмим апеляційним адміністративним судом у нього було ще 15 днів для добровільної сплати штрафу і тільки у випадку несплати такого штрафу, ІНФОРМАЦІЯ_2 мав право скерувати постанову про накладення адміністративного стягнення до органів державної виконавчої служби. Однак постанова №17 від 06.02.2025 була пред`явлена до Верховинського відділу державної виконавчої служби у Верховинському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції до примусового виконання 05.08.2025, що підтверджується заявою про відкриття виконавчого провадження №1/14215 від 25.07.2025. При цьому строк для добровільної сплати штрафу завершився 02.10.2025. Тобто постанова пред`явлена до примусового виконання до моменту набрання нею законної сили. 
Звернено увагу, що такі дії ІНФОРМАЦІЯ_3 призвели до подвоєння штрафу, внаслідок чого відповідачем-1 протиправно стягнуто з рахунків кошти у сумі 20700 грн. Також позивач стверджує, що на Міністерство юстиції законодавчо покладено обов`язок оформлення подання до органу Казначейства про повернення позивачеві надміру сплачених платежів, проте відповідач -1 зазначених дій не вчинив. 
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 03.11.2025 відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження, без виклику сторін.
14.11.2025 на адресу суду від Верховинського відділу Державної виконавчої служби у Верховинському районі Івано-Франківської області надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник заперечив щодо задоволення позовних вимог. В обґрунтування відзиву на позовну заяву, представниця відповідача вказала, що виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, за заявою стягувача про примусове виконання рішення та не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. Вказано, що 05.08.2025 до Відділу надійшла заява про відкриття виконавчого провадження від 25.07.2025 №1/1/4215 ІНФОРМАЦІЯ_4 та оригінал постанови №17 від 06.02.2025 про стягнення з ОСОБА_1 34000 грн штрафу в дохід держави, які відповідали вимогам статті 4 Закону України «Про виконавче провадження». 05.08.2025 головним державним виконавцем Верховинського відділу державної виконавчої служби у Верховинському районі Івано-Франківської області винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, постанову про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження, постанову про стягнення виконавчого збору та постанову про арешт коштів. 22.09.2025 боржником сплачено на депозитний рахунок Відділу 17000 грн згідно квитанції від 22.09.2025 №12. При цьому, залишок несплаченої суми боржником 22.09.2025 стягнуто Верховинським відділом ДВС платіжною інструкцією №1491 на депозитний рахунок Відділу у сумі 20700 грн. 23.09.2025 відповідно до розпорядження №78779178 перераховано 34000 грн основного боргу (штрафу) в дохід держави, 3400 грн виконавчого збору та 300 грн витрат виконавчого провадження. 23.09.2025 головним державним виконавцем було винесено постанову про зняття арешту з коштів та постанову про закінчення виконавчого провадження, у зв`язку із фактичним повним виконанням рішення. 
ІНФОРМАЦІЯ_5 скористався правом подання відзиву на позовну заяву, який надійшов на адресу суду 21.11.2025. Вказано, що 04.02.2025 відносно позивача було складено протокол про адміністративне правопорушення від 04.02.2025 №17, у зв`язку із порушенням вимог абз. 6 ч.3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовки та мобілізацію», абз.2 ч.10 ст.1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» і вчиненням адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210-1 КУпАП, оскільки позивач не уточнив свої облікові дані через центри надання адміністративних послуг або електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки за місцем свого перебування або знаходження у межах 60-ти денного терміну визначеного законодавством. Вказано, що 07.02.2025 позивач отримав другий примірник постанови №17 від 06.02.2025 та скористався правом її оскарження до Верховинського районного суду Івано-Франківської області. 24.06.2025 Верховинським районним судом Івано-Франківської області винесено рішення у справі №938/280/25 про відмову у задоволенні позову. У зв`язку із прийняттям Верховинським районним судом Івано-Франківської області рішення від 24.06.2025, ІНФОРМАЦІЯ_6 було подано заяву про відкриття виконавчого провадження від 25.07.2025 №1/1/4215. Однак, позивачем було подано апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції до Восьмого апеляційного адміністративного суду, проте він не поінформував у законодавчо встановлений строк інших учасників процесу, зокрема ІНФОРМАЦІЯ_6 . 
Позивач скористався правом подання відповіді на відзив, яка надійшла на адресу суду 28.11.2025. Позивач наголосив, що 17.09.2025 рішення суду у справі №938/280/25 набрало законної сили, а 22.09.2025 позивач оплатив штраф, тобто виконав законні вимоги. Проте, відповідач-1 23.09.2025 протиправно здійснив примусове списання коштів з банківського рахунку у сумі 20700 грн. Також зауважено, що кошти на банківському рахунку № НОМЕР_1 належали ОСОБА_2 , як соціальна виплата та пенсія, над якою згідно рішення №963 виконавчого комітету Верховинської селищної ради «Про надання статусу дитини позбавленої батьківського піклування над неповнолітньою дитиною» від 19.11.2024 встановлено піклування і призначено позивача піклувальником, про що було повідомлено відповідача-1. Водночас, відповідно до п.8 ст.73 Закону України «Про виконавче провадження», на такі кошти не може бути звернене стягнення. 
Верховинським відділом Державної виконавчої служби у Верховинському районі Івано-Франківської області подано заперечення на відповідь на відзив, в яких представниця вказала, що 04.09.2025 позивачу надавалася відповідь за №25.1-24/13187 про відсутність підстав про зняття арешту з коштів боржника. Звернено увагу, що письмових заяв з визначенням рахунків від божника щодо отримання ним на арештовані рахунки коштів, передбачених ст. 73 Закону України «Про виконавче провадження», до відділу не надходило. 
У зв`язку з відрахуванням зі штату Івано-Франківського окружного адміністративного суду судді Боршовського Т.І. (у провадженні якого перебувала дана справа) 12.03.2026 проведено повторний автоматизований розподіл цієї адміністративної справи. 
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.03.2026 адміністративна справа №300/7176/25 передана для розгляду головуючому судді Гомельчуку С.В.
Ухвалою суду від 16.03.2026 прийнято до розгляду адміністративну справу №300/7176/25.
Розглянувши матеріали адміністративної справи в порядку письмового провадження, за наявними у справі матеріалами, у відповідності до вимог статті 287 КАС України, дослідивши і оцінивши докази, суд зазначає таке.
06.02.2025 ІНФОРМАЦІЯ_5 винесено постанову №17, якою визнано військовозобов`язаного ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 210-1 КУпАП, та накладено на нього стягнення у вигляді штрафу в дохід держави у розмірі 1000 (одна тисяча) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень(а.с.116).
25.07.2025 ІНФОРМАЦІЯ_5 звернувся до Верховинського відділу державної виконавчої служби у Верховинському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції із заявою про відкриття виконавчого провадження (а.с.115).
На підставі заяви стягувача від 25.07.2025, керуючись статтями 3, 4, 24, 25, 26, 27 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 № 1404-VIII (далі - Закон № 1404-VIII), головним державним виконавцем Верховинського відділу державної виконавчої служби у Верховинському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Петрук І.І. 05.08.2025 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №78779178 з питань виконання постанови №17, виданої 06.02.2025. Даною постановою постановлено стягнути з ОСОБА_1 34000 грн штрафу в дохід держави (а.с.117 на звороті).
Також 05.08.2025 головним державним виконавцем Верховинського відділу державної виконавчої служби у Верховинському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Петрук І.І. винесено постанову про арешт коштів боржника у межах суми стягнення з урахуванням виконавчого збору/основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів, яка становить 37700 грн (а.с.119).
28.08.2025 ОСОБА_1 звернувся до головного державного виконавця Верховинського відділу державної виконавчої служби у Верховинському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Петрук І.І. із заявою, в якій повідомив, що судове рішення по справі №938/280/25 за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 не набрало законної сили і справа перебуває в провадженні апеляційного суду. Також вказано, що арешт накладений на всі його кошти, зокрема і на допомогу, яка надійшла на дитину, над якою встановлено піклування, при цьому кошти, на які не може бути звернено стягнення є допомога на дітей, над якими встановлена опіка або піклування. У зв`язку із наведеним, позивач просив скасувати постанову про арешт коштів боржника від 05.08.2025, винесену у виконавчому провадженні №78779178 (а.с.76).
Верховинський відділ державної виконавчої служби у Верховинському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції листом від 04.09.2025 №25.1-24/13187 повідомив про відсутність підстав для зняття арешту з майна (коштів) (а.с.77-78).
Відповідно до квитанції від 22.09.2025 №12 позивачем сплачено штраф у розмірі 17000 грн (а.с.120).
Згідно з платіжною інструкцією №1491 Верховинським відділом ДВС стягнуто з рахунку ОСОБА_1 кошти у сумі 20700 грн (а.с.120 на звороті).
23.09.2025 головним державним виконавцем Верховинського відділу державної виконавчої служби у Верховинському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Петрук І.І. винесено постанову про зняття арешту з коштів та постанову про закінчення виконавчого провадження (а.с.122-123).
Позивач, не погоджуючись із діями відповідача-2 щодо передчасного звернення про примусове виконання постанови №17 від 06.02.2025 та діями відповідача – 1 щодо подвоєння штрафу та стягнення коштів 20700 грн, звернувся з позовом до суду. 
Надаючи правову оцінку правовідносинам, що склались між сторонами, суд зазначає таке.
Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначає Закону України «Про виконавче провадження» №1404-VIII від 02.06.2016 зі змінами (далі - Закон №1404-VIII).
Статтею 1 Закону № 1404-VIII передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
За приписами п.2 ч.1 ст.3 Закону № 1404-VIII, відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, зокрема ухвал, постанов судів у цивільних, господарських, адміністративних справах, справах про адміністративні правопорушення, кримінальних провадженнях у випадках, передбачених законом.
Частиною першою статті 5 Закону № 1404-VIII передбачено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».
Згідно ст. 299 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі- КУпАП) постанова про накладення адміністративного стягнення підлягає виконанню з моменту її винесення, якщо інше не встановлено цим Кодексом та іншими законами України.
При оскарженні постанови про накладення адміністративного стягнення постанова підлягає виконанню після залишення скарги без задоволення, за винятком постанов про застосування заходу стягнення у вигляді попередження, а також у випадках накладення штрафу, що стягується на місці вчинення адміністративного правопорушення.
Згідно з ч.1 ст.300 КУпАП постанова про накладення адміністративного стягнення виконується уповноваженим на те органом у порядку, встановленому цим Кодексом та іншими законами України.
Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300-2, 300-3 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення (ч.1 ст.307 КУпАП).
Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.
При цьому, за приписами ст.303 КУпАП не підлягає виконанню постанова про накладення адміністративного стягнення, якщо її не було звернуто до виконання протягом трьох місяців з дня винесення. В разі оскарження постанови перебіг строку давності зупиняється до розгляду скарги. У разі відстрочки виконання постанови відповідно до статті 301 цього Кодексу перебіг строку давності зупиняється до закінчення строку відстрочки.
Із системного аналізу наведених норм слідує, що штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення, і лише у випадку несплати правопорушником штрафу в зазначені строки, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби.
Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_5 винесено постанову №17 від 06.02.2025 про визнання військовозобов`язаного ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 210-1 КУпАП та накладено на нього стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17000 грн (а.с.115 на звороті-116). 
Позивач скористався правом оскарження постанови №17 від 06.02.2025, за наслідком чого Верховинським районним судом Івано-Франківської області прийнято рішення від 24.06.2025 у справі №938/280/25 про відмову у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про адміністративне правопорушення №17 від 06.02.2025, та закриття провадження у справі (а.с.24-44).
Не погоджуючись із вказаним вище рішенням, ОСОБА_1 подано апеляційну скаргу, за наслідками розгляду якої Восьмим апеляційним адміністративним судом 17.09.2025 прийнято постанову про залишення апеляційної скарги ОСОБА_1 без задоволення, а рішення Верховинського районного суду Івано-Франківської області від 24.06.2025у справі №938/280/25 без змін (а.с.50-72).
Водночас, ІНФОРМАЦІЯ_5 , не переконавшись, що в суді апеляційної інстанції перебуває адміністративна справа щодо правомірності постанови №17 від 06.02.2025, та без наявності таких відомостей направив дану постанову для примусового виконання до відповідача-1, внаслідок чого було відкрито виконавче провадження ВП № 78779178, яке передбачає стягнення штрафу у подвійному розмірі, а саме 34000 грн, та витрат, пов`язаних із здійсненням виконавчого провадження.
З наведеного суд дійшов висновку, що позивач був позбавлений права на добровільну сплату штрафу протягом п`ятнадцяти днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
Враховуючи наведене, оскільки строк, встановлений частиною 1 статті 307 КУпАП для позивача ще не минув, то головний державний виконавець Верховинського відділу державної виконавчої служби у Верховинському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції безпідставно стягнула з позивача 20700 грн у межах виконавчого провадження №78779178 щодо виконання постанови №17, виданої 06.02.2025.
У свою чергу суд також враховує, що державні виконавці в силу Закону № 1404-VIII не наділені повноваженнями перевірки факту оскарження постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності. Станом на 05.08.2025, констатувавши відповідність виконавчого документа вимогам статті 4 Закону № 1404-VIII, державний виконавець не мав правових підстав для повернення постанови № 17 від 06.02.2025 без прийняття до виконання та був зобов`язаний винести постанову про відкриття виконавчого провадження. За таких обставин відсутні підстави для висновку про протиправність дій відповідача-1 щодо відкриття виконавчого провадження від 05.08.2025 та подвоєння штрафу.
Частинами 1, 4 статті 47 Закону № 1404-VIII передбачено, що грошові суми, стягнуті з боржника (у тому числі одержані від реалізації майна боржника), зараховуються на відповідний рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця. Грошові суми, стягнуті до Державного бюджету України або місцевих бюджетів, перераховуються в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної фінансової політики.
Процедуру повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, а саме: податків, зборів, пені, платежів та інших доходів бюджету, коштів від повернення до бюджетів бюджетних позичок, фінансової допомоги, наданої на поворотній основі, та кредитів, у тому числі залучених державою (місцевими бюджетами) або під державні (місцеві) гарантії (далі - платежі) визначає Порядок повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, затверджений наказом Міністерства фінансів України від 03.09.2013 № 787 та зареєстрований в Міністерстві юстиції України 25.09.2013 за № 1650/24182 (надалі Порядок №787).
Так, п.1 Порядку №787 передбачено, що надміру зараховані кошти - сума коштів, що становить позитивну різницю між сумою фактично сплачених коштів та сумою коштів, яку повинен сплатити до відповідного бюджету платник платежів (зборів), що визначені відповідним законодавством (крім платежів (зборів), контроль за справлянням яких покладено на органи ДПС та органи Держмитслужби), для повного виконання покладеного на нього грошового зобов`язання.
Відповідно до п.3 Порядку № 787 повернення (перерахування) помилково або надміру зарахованих до бюджету платежів та перерахування між видами доходів і бюджетів коштів, помилково та/або надміру зарахованих до відповідних бюджетів через єдиний рахунок, у національній валюті здійснюється Казначейством або головними управліннями Казначейства з відповідних рахунків за надходженнями, відкритих в Казначействі відповідно до законодавства, шляхом оформлення платіжних інструкцій для здійснення внутрішніх операцій.
Пунктом 5 Порядку № 787 встановлено, що повернення (перерахування) помилково або надміру зарахованих до бюджету або повернення на єдиний рахунок (у разі його використання) податків, зборів, пені, платежів та інших доходів бюджетів, або перерахування між видами доходів і бюджетів коштів, помилково та/або надміру зарахованих до відповідних бюджетів через єдиний рахунок, здійснюється за поданням (висновком, повідомленням) органів, що контролюють справляння надходжень бюджету.
У разі повернення (перерахування) помилково або надміру зарахованих до бюджету зборів, платежів та інших доходів бюджетів (крім зборів та платежів, контроль за справлянням яких покладено на органи ДПС та органи Держмитслужби) орган, що контролює справляння надходжень бюджету, засобами системи Казначейства формує подання в електронній формі згідно з додатком 1 до цього Порядку та подає його до відповідного головного управління Казначейства за місцем зарахування платежу до бюджету, Казначейства.
Згідно з ч.2 ст.45 Бюджетного кодексу України Казначейство України веде бухгалтерський облік усіх надходжень Державного бюджету України та за поданням (висновком) органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, здійснює повернення (перерахування) коштів, помилково або надміру зарахованих до бюджету.
Підпунктом 1 пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України від 16.02.2011 № 106 «Деякі питання ведення обліку податків, зборів, платежів та інших доходів бюджету» постановлено органам, що контролюють справляння надходжень бюджету забезпечити відповідно до законодавства здійснення постійного контролю за правильністю та своєчасністю надходження до державного та місцевих бюджетів податків, зборів, платежів та інших доходів згідно з переліком, а також ведення обліку таких платежів у розрізі платників з метою забезпечення повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів.
Відповідно до Переліку кодів бюджетної класифікації в розрізі органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, затвердженого Постановою КМУ № 106, органом, що контролює справляння надходжень бюджету за кодами класифікації доходів бюджету 21080500, 21080600, 21080800, 21081100, 21081300, 21081800, 22070000, 22090100, 22090200, 24010000, 24010100, 24010200, 24010300, 24010400, 50080100 за виконавчими документами, які перебувають/перебували на виконанні, 22010300, 22012600, 22012700, 22012900 у разі надання послуг у сферах державної реєстрації нотаріусами є Міністерство Юстиції України.
Враховуючи, що з позивача було стягнуто адміністративний штраф за виконавчим документом, який перебував на примусовому виконанні, застосовується код класифікації доходів бюджету 21081300, уповноваженим органом, що контролює справляння надходжень бюджету, виступає Міністерство юстиції України.
За змістом Положення про міжрегіональні управління Міністерства юстиції України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 23.06.2011 № 1707/5 та зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 23.06.2011 № 759/19497, міжрегіональні управління Міністерства юстиції України підпорядковуються Міністерству юстиції України та є його територіальними органами.
Таким чином, кошти, стягнуті в межах виконавчого провадження №78779178, підлягають поверненню позивачу на підставі відповідного подання відповідача-1, який в спірних правовідносинах є уповноваженим органом, що контролює справляння надходжень бюджету.
За приписами ч.1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна, довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.
Таким чином, особливістю адміністративного судочинства є те, що тягар доказування у спорі покладається на відповідача суб`єкта владних повноважень, який повинен надати суду всі матеріали, які свідчать про його правомірні дії.
Відповідачем не надано до суду належних та допустимих доказів правомірності своїх дій, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню шляхом визнання протиправних дій ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо звернення про примусове виконання постанови №17 від 06.02.2025 та як наслідок слід зобов`язати відповідача-1 звернутися до відповідного органу Державної казначейської служби України із поданням відповідно до Порядку повернення (перерахування) коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 03.09.2013 № 787, про повернення ОСОБА_1 коштів у розмірі 20700 грн, стягнутих у виконавчому провадженні №78779178.
З приводу розподілу судових витрат суд зазначає, що відповідно до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Отже, стягненню з ІНФОРМАЦІЯ_1 за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 підлягають судові витрати з оплати судового збору на загальну суму 605,60 грн (50%), сплата яких підтверджується квитанцією від 01.10.2025, яка міститься серед матеріалів справи. 
На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, - 

ВИРІШИВ:
Позов задовольнити частково. 
Визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо звернення про примусове виконання постанови №17 від 06.02.2025.
Зобов`язати Верховинський відділ державної виконавчої служби у Верховинському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (код ЄДРПОУ 34198171, вул. Франка, буд.23, селище Верховина, Івано-Франківська область, 78700) звернутися до відповідного органу Державної казначейської служби України із поданням відповідно до Порядку повернення (перерахування) коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 03.09.2013 № 787, про повернення ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , с. Кривопілля, Верховинський район, Івано-Франківська область, 78706) коштів у розмірі 20700 грн (двадцять тисяч сімсот гривень), стягнутих у виконавчому провадженні №78779178.
У задоволенні решти позовних вимог відмовити. 
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_3 , АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , с. Кривопілля, Верховинський район, Івано-Франківська область, 78706) сплачений судовий збір в розмірі 605,60 грн (шістсот п`ять гривень шістдесят копійок).
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку. Відповідно до статей 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення рішення в повному обсязі.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя   Гомельчук С.В.