П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Справа № 338/570/26
Провадження №3/338/89/26
07 травня 2026 року селище Богородчани

Суддя Богородчанського районного суду Івано-Франківської області Решетов В.В., розглянувши матеріали, які надійшли від Івано-Франківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону про притягнення до адміністративної відповідальності 

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце реєстрації та проживання АДРЕСА_1 , командира 3 зенітного кулеметного відділення 2 зенітного кулеметного зводу 2 зенітної кулеметної роти військової частини НОМЕР_1 , військове звання «солдат», громадянина України, за ч. 2 ст. 172-17 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и в :

12 квітня 2026 року о 18 год. 20 хв., на території військової частини НОМЕР_1 , розташованої в АДРЕСА_2 , командир 3 зенітного кулеметного відділення 2 зенітного кулеметного зводу 2 зенітної кулеметної роти військової частини НОМЕР_1 , солдат ОСОБА_1 , будучи включеним до бойового чергування зі зброєю по охороні та обороні об`єктів державного значення, що передбачало виконання обов`язків несення бойового чергування, був знятий головним сержантом взводу військової частини НОМЕР_1 , ОСОБА_2 зі складу бойового чергування, оскільки ОСОБА_1 перебував з ознаками алкогольного сп`яніння, що унеможливлювало подальше виконання останнім належним чином покладених обов`язків і тим самим ОСОБА_1 поставив під можливу загрозу своєчасного виявлення і відбиття нападу на об`єкти інфраструктури в умовах особливого періоду, чим вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за що передбачено ч.2 ст.172-17 КУпАП.
ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, направив до суду заяву відповідно до якої, просить справу розглядати у його відсутність, не заперечує обставини зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення, та підтвердив, що 12 квітня 2026 року о 18 год. 20 хв., він перебував з ознаками алкогольного сп`яніння та території військової частини, та поставив під можливу загрозу своєчасне виявлення і відбиття нападу на об`єкти інфраструктури в умовах особливого періоду . Щиро розкаявся, просив суворо не карати.
Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення, згідно зі ст. 245 КУпАП, є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Згідно зі ст. 280 цього Кодексу орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність або відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм, стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст. 252 КУпАП).
Відповідно до Закону України «Про оборону України», ст. 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», Указу Президента України «Про часткову мобілізацію» № 303/2014 від 17.07.2014 р., затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про часткову мобілізацію» № 1126-УП від 17.03.2014 р. Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» № 64/2022 від 24.02.2022 р., затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» № 2102-ІХ від 24.02.2022 р., Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» № 133/2022 від 14.03.2022 р., затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» № 2119-ІХ від 15.03.2022 р., Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» № 259/2022 від 18.04.2022 р., затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» № 2212-ІХ від 21.04.2022 р., Указом Президента України від 18 квітня 2022 року №259/2022, затвердженим Законом України від 21 квітня 2022 року №212-IX), затвердженим Законом України від 15 серпня 2022 року з 18.03.2014 року до теперішнього часу на території України діють умови особливого періоду.
Статтею 11 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України (далі - Статут), затвердженого Законом України від 24.03.1995 року, передбачені обов`язки військовослужбовців, зокрема, необхідність виконання завдань оборони України, захисту її суверенітету, територіальної цілісності та недоторканості, а також завдань, визначених міжнародними зобов`язаннями України; свято і непорушно дотримуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок.
Стаття 16 цього Статуту встановлює, що кожний військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями.
Ст. 26 розділу І, частини І «Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України» встановлено, що військовослужбовці залежно від характеру вчиненого правопорушення чи провини несуть дисциплінарну, адміністративну, матеріальну, цивільно-правову та кримінальну відповідальність згідно із законом.
Частина 1 статті 172-17 КУпАП передбачає відповідальність за порушення правил несення бойового чергування (бойової служби), встановлених для своєчасного виявлення і відбиття раптового нападу на Україну або для захисту та безпеки України.
Згідно з ч.2 ст. 172-17 КУпАП відповідальність настає за дії, передбачені частиною першою цієї статті, вчинені в умовах особливого періоду.
Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 172-17 КУпАП, доводиться матеріалами справи, зокрема:
- протоколом № 14 про військове адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.172-17 КУпАП від 14 квітня 2026 року, складеним прокурором Івано-Франківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону Негрич Н.М., відповідно до якого 12 квітня 2026 року о 18 год. 20 хв., на території військової частини НОМЕР_1 , розташованої в АДРЕСА_2 , командир 3 зенітного кулеметного відділення 2 зенітного кулеметного зводу 2 зенітної кулеметної роти військової частини НОМЕР_1 , солдат ОСОБА_1 , будучи включеним до бойового чергування зі зброєю по охороні та обороні об`єктів державного значення, що передбачало виконання обов`язків несення бойового чергування, був знятий головним сержантом взводу військової частини НОМЕР_1 , ОСОБА_2 зі складу бойового чергування, оскільки ОСОБА_1 перебував з ознаками алкогольного сп`яніння, що унеможливлювало подальше виконання останнім належним чином покладених обов`язків і тим самим ОСОБА_1 поставив під можливу загрозу своєчасного виявлення і відбиття нападу на об`єкти інфраструктури в умовах особливого періоду (а.с.1-5);
- копією витягів з наказів №34 від 31 січня 2026 року та №110 від 06 квітня 2026 року, відповідно до якого солдата ОСОБА_1 призвано на військову службу під час мобілізації та з 06 квітня 2026 року вважається таким, що перебуває у районні виконання бойових завдань (а.с. 6-7);
- письмовими поясненнями ОСОБА_1 (а.с. 8-9);
- копією військового квитка серія НОМЕР_2 (а.с. 10-12);
- копією акту фіксації відмови від добровільного проходження медичного огляду від 12 квітня 2026 року, відповідно до якого 12 квітня 2026 року о 18 год. 23 хв. зафіксована факт відмови ОСОБА_1 від медичного обстеження на стан алкогольного сп`яніння (а.с. 13).
Зазначені вище докази вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-17 КУпАП, є повними, безсумнівними, належними та допустимими, оскільки відповідно до ст. 251, 252 КУпАП прямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у справі про адміністративне правопорушення, а також є такими, що зібрані в порядку, встановленому законом.
Дослідивши зібрані у справі докази, суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 , будучи військовослужбовцем, 12 квітня 2026 року о 18 год. 23 хв. порушив правила несення бойового чергування (бойової служби), встановлених для своєчасного виявлення і відбиття раптового нападу на Україну в умовах особливого періоду, тобто скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст. 172-20 КУпАП.
Відповідно до ч.5 ст.15 КУпАП військовослужбовці за вчинення військових адміністративних правопорушень несуть відповідальність, передбачену главою 13-Б цього Кодексу, за умови якщо ці правопорушення не тягнуть за собою кримінальну відповідальність.
Ст. 23 КУпАП передбачено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
При накладенні адміністративного стягнення суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан.
Обставин, що пом`якшують відповідальність за адміністративне правопорушення, не встановлено.
Обставиною, що обтяжує відповідальність за адміністративне правопорушення, не встановлено.
Зважаючи на вищевикладене, беручи до уваги обставини справи, суд вважає, що до ОСОБА_1 за вчинення ним адміністративного правопорушення необхідно застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу, визначеному санкцією ч.2 ст.172-17 КУпАП.
Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.
На підставі викладеного, ст. 124 Конституції України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ч.2 ст. 172-17, ст. 23, 33, 40-1 КУпАП, керуючись ст. 283, 284, 289 КУпАП,
п о с т а н о в и в :

ОСОБА_1 , визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-17 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень, який слід стягнути на р/р UA858999980313040106000009618, отримувач - ГУК в Ів.-Фр.об./ТГ Богородч /21081100, код отримувача (ЄДРПОУ) - 37951998, банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), код класифікації доходів бюджету - 21081100, найменування коду класифікації доходів бюджету- "Адміністративні штрафи та інші санкції".
Стягнути із ОСОБА_1 в дохід держави 665,60 гривень судового збору (отримувач - ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106; код за ЄДРПОУ 37993783; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); рахунок отримувача UA908999980313111256000026001; код класифікації доходів бюджету - 22030106).
На підставі ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений ч.1 ст. 307 КУпАП, постанова буде направлена до відділу державної виконавчої служби для примусового виконання.
У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення стягнути подвійний розмір штрафу.
Постанова може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя В.В. Решетов