Справа № 274/7642/25 Провадження № 2/0274/962/26  	

Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області

Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
(ЗАОЧНЕ)

27.04.26 р.	м. Бердичів	

Суддя Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області Корбут В.В. (далі - Суд), за участю секретаря судового засідання Руденченко В.С.,

розглянувши у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом	Виконавчого комітету Бердичівської міської ради  Житомирської області, представником якого є Яковенко Л.В.,	
до	ОСОБА_1 	
про	позбавлення батьківських прав,	

В С Т А Н О В И В:

Виконавчий комітет Бердичівської міської ради Житомирської області звернувся з позовом, у якому просить:
- позбавити ОСОБА_1 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьківських прав щодо сина ОСОБА_2 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 ;
- стягнути з ОСОБА_1 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти у розмірі 2 000,00 грн. щомісячно на утримання дитини ОСОБА_2 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_3 , але не менш ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, шляхом перерахування коштів на особовий рахунок дитини, який буде відкрито у відділенні Ощадного банку України.
Позов обґрунтовано тим, що ОСОБА_1 є матір`ю ОСОБА_2 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , відомості про батька дитини записані відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України. З серпня 2025 р. ОСОБА_1 не виконує батьківських обов`язків щодо сина, під час спілкування з нею з приводу вирішення питання щодо подальшої доли дитини вона повідомила, що не має в даний час можливості дбати про сина, а з 17.10.2025 р. вона перестала виходити на зв`язок.
ОСОБА_1 своєї позиції щодо предмета спору у порядку, встановленому нормами Цивільного процесуального кодексу України, не повідомила.
Судом з`ясовано, що ОСОБА_1 є матір`ю дитини - ОСОБА_2 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , відомості про батька дитини записані відповідно до частини першої статті 130 Сімейного кодексу України, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 від 17.10.2025 р. та повним витягом від 17.10.2025 р. з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження (а. с. 7, 10 - 12).
З листів від 27.08.2025 р. № 921 та № 922 Міської служби у справах дітей Виконавчого комітету Бердичівської міської ради Житомирської області випливає, що до служби надійшла інформація про те, що за адресою: АДРЕСА_1 , проживає ОСОБА_1 з дитиною, у квартирі брудно, скрізь недопалки, жінка з дитиною практично не гуляє на вулиці, в помешканні часто дуже гучно грає музика, збираються компанії (а. с. 13, 14).
В акті обстеження умов проживання від 05.09.2025 р. за адресою: АДРЕСА_1 , де проживають ОСОБА_1 разом з сином ОСОБА_2 , зазначено, що у помешканні умови проживання задовільні, чисто, є необхідні меблі, побутова техніка, дитина забезпечена одягом, взуттям, іграшками (а. с. 15).
З листа від 10.09.2025 р. № 348 Комунальної установи "Центр надання соціальних послуг" Бердичівської міської ради Житомирської області, вбачається, що фахівцями соціальної роботи не вдалося провести оцінку потреб сім`ї, оскільки з ОСОБА_3 було проведено одну зустріч за місцем проживання, на попередньо домовлені зустрічі вона не з`явилася, при наступних відвідуваннях двері не відчинила, на запрошення не реагувала, телефонні дзвінки ігнорувала. З 08.09.2025 р. за адресою: АДРЕСА_1 не проживає, місце перебування не відомо (а. с. 17).
З протоколу від 15.10.2025 р. бесіди з ОСОБА_4 випливає, що близько місяця дитина ( ОСОБА_2 ) перебувала з подружкою ОСОБА_5 ( ОСОБА_6 ), але потім та привезла хлопчика до нього. Він доглядає дитину, сестра ( ОСОБА_1 ) не приїздить, один раз перекинула на картку 1 000,00 грн., а він не має можливості йти на роботу, так як немає з ким залишити племінника, ОСОБА_5 ( ОСОБА_6 ) повідомила, що вона у м. Києві (а. с. 18).
В акті обстеження умов проживання від 15.10.2025 р. та акту обстеження умов перебування дитини від 15.10.2025 р. за адресою: АДРЕСА_2 , зазначено, що малолітній ОСОБА_7 перебуває разом зі своїм дядьком ОСОБА_4 , в квартирі є необхідні меблі, побутова техніка, проте в квартирі прохолодно, одяг і взуття для дитини та продукти харчування в обмеженій кількості, відсутні ліки для лікування дитини. У дитини наявні ознаки хвороби, виділення з носа, покашлювання, він неспокійний та плаче, має хворобливий вигляд очей та холодні кисті рук. Приблизно 09.09.2025 р. мати залишила дитину на подругу та поїхала до м. Києва, подруга доглядала дитину місяць, після чого, приблизно 7 - 8 жовтня, привезла дитину до рідного дядька і залишила. Мати сина не відвідує, кошти на утримання не надає, не відповідає на телефонні дзвінки, дитина захворіла, дядько не може дбати про дитину та не має відповідних навиків догляду. Так як ОСОБА_8 не має можливості доглядати племінника, та з метою обстеження стану здоров`я дитини, було прийнято рішення про влаштування дитини до дитячого відділення міської лікарні (а. с. 19, 20).
З листа від 17.10.2025 р. Швайківської сільської ради Бердичівського району Житомирської області вбачається, що дитина - ОСОБА_2 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , на обліку дітей, що перебуває у складних життєвих обставинах не перебуває. Встановлено, що у дитини є родичі, які проживають за адресою: АДРЕСА_3 , а саме:
- прабаба ОСОБА_9 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_4 , та яка є опікуном трьох оніків: ОСОБА_10 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_11 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_12 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_7 , які є рідними братами та сестрами ОСОБА_1 . Також у її сім`ю тимчасово влаштована онука ОСОБА_13 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_8 , мати якої померла, а щодо батька вирішується питання щодо позбавлення його батьківських прав;
- двоюрідна баба ОСОБА_14 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_9 , допомагає у догляді за дітьми та створенні належним умов їх утримання та виховання (а. с. 21).
З заяв від 17.10.2025 р. ОСОБА_14 та ОСОБА_9 вбачається, що вони не мають можливості взяти під опіку дитину - ОСОБА_2 , та не мають наміру подавати заяву на опіку над дитиною (а. с. 22, 23).
Наказом від 23.10.2025 р. № 175 Міської служби у справах дітей Виконавчого комітету Бердичівської міської ради Житомирської області ОСОБА_2 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , поставлено на первинний облік дітей, які залишилися без батьківського піклування, дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування (а. с. 26).
Наказом від 23.10.2025 р. № 176 Міської служби у справах дітей Виконавчого комітету Бердичівської міської ради Житомирської області дитину, яка залишилася без батьківського піклування, - ОСОБА_2 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , влаштовано на тимчасове проживання в дитячий будинок сімейного типу ОСОБА_15 та ОСОБА_16 строком на 6 місяців (а. с. 27).
З листа від 23.10.2025 р. Бердичівського районного відділу поліції Головного управління національної поліції в Житомирській області випливає, що від ОСОБА_17 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_10 , надійшла заява про факт неналежного виконання батьківських обов`язків ОСОБА_18 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 , де та пояснює, що її подруга - ОСОБА_6 , близько трьох тижнів тому з моменту написання заяви, залишила на догляд малолітню дитину та поїхала до м. Київ на роботу, однак перестала відповідати на телефонні дзвінки, в подальшому надіслала повідомлення, що намірів повертатися не має (а. с. 28).
У висновку органу опіки та піклування про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_1 щодо сина ОСОБА_2 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , затвердженому рішенням Виконавчого комітету Бердичівської міської ради Житомирської області від 31.10.2025 р. № 321, зазначено, що, зокрема, вкінці серпня 2025 р. надійшло телефонне повідомлення про неналежне виконання батьківських обов`язків матір`ю за адресою: АДРЕСА_1 , де проживала ОСОБА_1 разом зі своїм малолітнім сином ОСОБА_2 . Працівником міської служби неодноразово здійснювалися дзвінки на номер ОСОБА_1 , проте вона не відповідала. Через переписку у месенджері "Telegram" їй повідомлено, що хворого сина поміщено до лікарні та запропоновано приїхати в м. Бердичів, щоб вирішити питання про його подальшу долі, повідомлено про наслідки неявки, проте вона відповіла, що не має в даний час можливості дбати про сина. На засідання комісії з питань захисту прав дитини 22.10.2025 р. ОСОБА_1 не з`явилася, про день, час та місце його проведення повідомлена.
У вказаному висновку Виконавчий комітет Бердичівської міської ради Житомирської області вважає за доцільне позбавити ОСОБА_1 батьківських прав щодо сина - ОСОБА_2 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 (а. с. 32 - 34).
Частинами першою - третьою статті 150 Сімейного кодексу України встановлено що батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я та безпечні умови життя дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.
Частинами першою та другою статті 12 Закону України "Про охорону дитинства" визначено, що виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами.
Суд, оцінивши наведене вище, приходить до висновку, що ОСОБА_1 з серпня 2025 р. ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, зокрема, щодо виховання сина, не піклується про стан його здоров`я та безпечні умови життя, його її фізичний, духовний та моральний розвиток, не готує його до самостійного життя. 
Пунктом 2 частини першої статті 164 Сімейного кодексу України передбачено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини, забезпечення безпечних умов життя дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти.
Відповідно до статті 165 Сімейного кодексу України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.
Враховуючи викладені вище обставини та зазначені норми законодавства України, Суд приходить до висновку про задоволення позову Виконавчого комітету Бердичівської міської ради Житомирської області про позбавлення батьківських прав ОСОБА_1 щодо дитини ОСОБА_2 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 .
При цьому Суд вважає за необхідне роз`яснити, що батьківські права ОСОБА_1 можуть бути поновлені у порядку та за наявності підстав, наведених у статті 169 Сімейного кодексу України (мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав. Поновлення батьківських прав неможливе, якщо дитина була усиновлена і усиновлення не скасоване або не визнане недійсним судом. Поновлення батьківських прав неможливе, якщо на час розгляду справи судом дитина досягла повноліття. Суд перевіряє, наскільки змінилася поведінка особи, позбавленої батьківських прав, та обставини, що були підставою для позбавлення батьківських прав, і постановляє рішення відповідно до інтересів дитини. При вирішенні справи про поновлення батьківських прав одного з батьків суд бере до уваги думку другого з батьків, інших осіб, з ким проживає дитина).
Згідно зі статтею 180, частиною другою статті 166 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини.
Таким чином ОСОБА_1 зобов`язана утримувати свого сина - ОСОБА_2 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , до досягнення ним повноліття.
Частинами першою - третьою статті 181 Сімейного кодексу України передбачено, що способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.
Відповідно до статті 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 
1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 
2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 
3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 
3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав;
3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;
4) інші обставини, що мають істотне значення. 
Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.
Згідно з частиною першою статті 184 Сімейного кодексу України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.
Визначаючи розмір аліментів, які має сплачувати ОСОБА_1 на утримання своєї дитини, Суд зважає на те, що Виконавчий комітет Бердичівської міської ради Житомирської області просить стягувати аліменти у розмірі 2 000,00 грн. щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, приймаючи до уваги, що цей розмір аліментів є значно меншим від мінімальної заробітної плати в Україні, Суд вважає, що аліменти мають бути визначені у вказаному розмірі.
Частиною третьою статті 193 Сімейного кодексу України передбачено, що за рішенням суду аліменти можуть перераховуватися на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України.
Частиною першою статті 191 Сімейного кодексу України встановлено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.
Враховуючи викладене, Суд приходить до висновку про задоволення позову Виконавчого комітету Бердичівської міської ради Житомирської області в частині вимоги про стягнення аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України, при цьому аліменти підлягають стягненню від дня пред`явлення позову - 04.11.2025 р.
Суд не визначає мінімальний розмір аліментів на одну дитину, оскільки такий встановлюється законом, а не судовим рішенням, про що неодноразово зазначав Верховний Суду у своїх постановах.
Пунктом 1 частини першої статті 430 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.
Тобто рішення в частині стягнення аліментів підлягає допуску до негайного виконання у межах суми платежу за один місяць.
На підставі статей 141 Цивільного процесуального кодексу України з ОСОБА_1 на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2 422,40 грн.
Керуючись статтями 141, 258, 259, 263 - 265, 430 Цивільного процесуального кодексу України,

У Х А В Л И В:

1. Позов Виконавчого комітету Бердичівської міської ради Житомирської області (Житомирська область, м. Бердичів, пл. Центральна, 1, код ЄДРПОУ 04053602) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_2 ) задовольнити.
2. Позбавити ОСОБА_1 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьківських прав щодо дитини - ОСОБА_2 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 .
3. Стягувати з ОСОБА_1 аліменти на утримання сина - ОСОБА_2 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 2 000,00 грн. щомісячно, починаючи від 04.11.2025 р. і до досягнення сином повноліття, на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України.
4. Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 2 422,40 грн.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Позивач має право оскаржити заочне рішення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складення.
Позивач, якому рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його складення.
Відповідач, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Суддя          В.В. Корбут