Справа № 488/4608/17
Провадження № 1-кс/488/1/26 р. 

УХВАЛА

02.06.2026 року м. Миколаїв 

Слідчий суддя Корабельного районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора Окружної прокуратури міста Миколаєва – ОСОБА_3 , клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України 
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Миколаєва, громадянина України, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , що є останнім відомим місцем його проживання, раніше не судимого,
В С Т А Н О В И В :
12 грудня 2017 року слідчий відділення поліції №3 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_5 , за погодженням з прокурором Окружної прокуратури міста Миколаєва ОСОБА_6 , звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 одночасно з клопотанням про дозвіл на затримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12013160010000122 від 08.04.2013 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України.
Згідно із заочним повідомленням про підозру, наприкінці 2010 року в ході переговорів між компанією «К.І.Н., s.r.о.» та ПП «Траус» сторонами досягнуто домовленості про умови поставки металобрухту класу «АЗ ГОСТ 2787-75», про що укладено зовнішньоекономічний контракт № 0812/703 від 28 грудня 2010 року. 
Керівництвом компанії «К.І.Н., s.r.о.» 18 січня 2011 року на виконання умов укладеного контракту, на рахунок ПП «Траус» № НОМЕР_1 в АТ «УКРСИББАНК» було перераховано грошові кошти в сумі 35 250 євро (що еквівалентно – 378 079 грн. 14 коп.), тобто здійснено 100 % передоплату вартості партії металобрухту класу «АЗ ГОСТ 2787-75» кількістю 150 тонн, втім поставка товару так і не відбулась. 
У період січня-лютого 2011 року директор ПП «Траус» ОСОБА_4 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_7 , відповідно до раніше розробленого злочинного плану направленого на заволодіння коштами компанії «К.І.Н., s.r.о.» у сумі 352 300 грн., зняв їх з рахунку ПП «Траус», які 05 лютого 2011 року розподілив з ОСОБА_7 у своєму помешканні у АДРЕСА_2 .
Під час досудового розслідування ОСОБА_4 , маючи постійне місце мешкання ( АДРЕСА_1 ) та роботи (ТОВ «Сандора»), раптово покинув місце свого постійного мешкання та виїхав разом із родиною у невідомому напрямку. Допитана в якості свідка ОСОБА_8 показала, що її донька ОСОБА_9 разом з дитиною ОСОБА_10 виїхали на постійне місце проживання до республіки Ізраїль, а місцезнаходження чоловіка доньки – ОСОБА_4 свідку невідоме.
В той же час, за інформацією Міністерства закордонних справ України № 71/ВГ/17-530-574 від 11 червня 2014 року, ОСОБА_4 та ОСОБА_9 до Міністерства з клопотанням про вихід з громадянства України не звертались.
За інформацію ІНФОРМАЦІЯ_2 № 51/1075 від 17 червня 2014 року, при здійснення перевірки за базою даних «Відомості про осіб, які перетнули державний кордон», встановлено, що 13 листопада 2013 року ОСОБА_4 , використовуючи паспорт громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_2 від 14 вересня 2009 року (4801), перетнув державний кордон України в пункті пропуску «Одеса» авіарейсом сполученням «Одеса-Тель-Авів», а його дружина ОСОБА_9 , використовуючи паспорт громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_3 від 23 січня 2012 року (4802), 24 листопада 2013 року перетнула державний кордон України в пункті пропуску «Одеса» авіарейсом сполученням «Одеса-Стамбул».
22 травня 2014 року оголошений розшук підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Органом досудового розслідування до суду подано клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 одночасно з клопотанням про дозвіл на затримання з метою приводу останнього для участі в розгляді клопотання, що є предметом данного судового розгляду.
Необхідність застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою обґрунтовується слідчим наявністю ризику переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду ( п.1 ст.177 КПК України).
У судовому засіданні прокурор вказане клопотання підтримала з мотивів, наведених у ньому.
Заслухавши пояснення прокурора, дослідивши матеріали, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання, слідчий суддя дійшов до наступного.
Досудовим розслідуванням встановлено, що у період січня-лютого 2011 року директор ПП «Траус» ОСОБА_4 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_7 , відповідно до раніше розробленого злочинного плану направленого на заволодіння коштами компанії «К.І.Н., s.r.о.» у сумі 352 300 грн., зняв їх з рахунку ПП «Траус», які 05 лютого 2011 року розподілив з ОСОБА_7 у своєму помешканні у АДРЕСА_2 .
Кваліфікація вказаного кримінального правопорушення визначена за ч. 4 ст. 190 КК України – заволодіння чужим майном шляхом обману та зловживанням довірою (шахрайство), вчинене в особливо великих розмірах та за попередньою змовою групою осіб ( в ред. станом на 2014 рік). 
Стаття 49 КК обмежує строками давності повноваження держави щодо кримінального переслідування осіб, які вчинили злочини. 
Так, ст. 49 КК України визначено: строки давності з огляду на тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, після закінчення яких особа звільняється від кримінальної відповідальності; підстави такого звільнення від кримінальної відповідальності; обчислення перебігу строків давності, його відновлення, зупинення та переривання.
Відповідно до ч. 5 ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 190 КК України, відноситься до особливо тяжкого злочину.
Строк давності - це передбачений ст. 49 КК України певний проміжок часу з дня вчинення кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили, закінчення якого є підставою звільнення особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, від кримінальної відповідальності.
Разом з тим, у разі вчинення особливо тяжкого злочину особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло п`ятнадцять років (п. 5 ч. 1 ст. 49 КК України).
Перебіг строків давності зупиняється, якщо особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, ухилилася від досудового розслідування або суду. У цьому разі перебіг строку давності відновлюється з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання. Водночас факт умисного вчинення особою будь-яких дій, спрямованих на ухилення від слідства або суду, є обставиною, яка виключає благополучне закінчення строків давності та зупиняє диференційовані строки, визначені в ч. 1 ст. 49 КК України.
У цьому випадку закон передбачає загальний строк давності притягнення до кримінальної відповідальності осіб, які ухиляються від слідства чи суду:
-15 років – із часу вчинення злочину,
-5 років – із часу вчинення кримінального проступку.
У постанові ВП ВС від 2 лютого 2023 року у справі № 735/1121/20 суд дійшов висновку, що в разі ухилення від досудового розслідування або суду особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності чи покарання за давністю після спливу диференційованого строку, передбаченого ч. 1 ст. 49 КК України, продовженого на період ухилення. 
Закінчення загальних строків, установлених ч. 2 цієї статті, є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, коли цей строк спливає раніше за диференційований, продовжений на час ухилення. 
Із матеріалів клопотання вбачається, що з моменту вчинення злочину у лютому 2011 року пройшло більше п`ятнадцяти років, тобто є підстави для закриття вказаного кримінального провадження на підставі закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, отже наразі повноваження держави щодо кримінального переслідування особи, в тому числі яка перебуває у статусі підозрюваного, обмежена строками давності.
На момент розгляду клопотання, минуло понад 15 років, що позбавляє право суд розглянути клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 49 КПК України, слідчий суддя 
У Х В А Л И В:
У задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України ОСОБА_4 – відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

  Слідчий суддя ОСОБА_1