УХВАЛА

09 червня 2026 року
м. Київ

справа № 127/31328/21
провадження № 61-4878 ск 26

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Пророка В. В. (суддя-доповідач), Калараша А. А., Петрова Є. В. розглянувши касаційну скаргу  ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Ткачук Вікторія Вікторівна, на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 17 листопада 2025 року та постанову Вінницького апеляційного суду від 23 лютого 2026 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Вінницької міської ради Вінницької області, про зміну часток у домоволодінні та встановлення порядку користування земельною ділянкою,

ВСТАНОВИВ:

1. У листопаді 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду із вищезазначеним позовом, у якому, з урахуванням уточнених позовних вимог, просила:
- визначити частки співвласників домоволодіння АДРЕСА_1 , згідно висновку експерта за результатами проведення судової будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи за № 675 від 31 жовтня 2023 року, а саме: ОСОБА_7 - 36/100 частки; ОСОБА_6 - 7/100 частки; ОСОБА_5 - 12/100 частки; ОСОБА_8 -29/100 частки; ОСОБА_2 - 7/100 частки; ОСОБА_3 - 5/100 частки; ОСОБА_4 - 1/25 частки;
- встановити порядок користування земельною ділянкою, загальною площею 0,1103 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , відповідно до варіанту 2 судової будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи за № 675 від 31 жовтня 2023 року.
2. Вінницький міський суд Вінницької області рішенням від 17 листопада 2025 року, залишеним без змін постановою Вінницького апеляційного суду від 23 лютого 2026 року, відмовив у задоволенні позову.

3. У квітні 2026 року до Верховного Суду за допомогою засобів поштового зв`язку надійшла вищевказана касаційна скарга, в якій заявник просить скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

4. Оскільки касаційна скарга подана із пропуском строку на касаційне оскарження, заявник у касаційній скарзі порушує питання про поновлення такого строку.

5. Обґрунтовуючи підстави пропуску строку на касаційне оскарження заявник вказує на те, що повний текст оскаржуваної постанови суду апеляційної інстанції скаржник отримав 10 березня 2026 року, про що міститься відмітка в матеріалах справи. 

6. Верховний Суд ухвалою від 27 квітня 2026 року зазначену касаційну скаргу залишив без руху та надав заявнику строк для усунення зазначених у ній недоліків, а саме заявнику необхідно було подати нову заяву про поновлення строку на касаційне оскарження та обґрунтувати з наданням належних та допустимих доказів, підстави які об`єктивно перешкоджали заявнику подати касаційну скаргу в передбачені Цивільним процесуальним кодексом України строки, або докази наявності інших об`єктивних та поважних причин пропуску такого строку.

7. У травні 2026 року на виконання вказаної ухвали адвокат Ткачук В. В., яка діє в інтересах ОСОБА_1 , за допомогою засобів Електронного суду направила до Верховного Суду заяву про поновлення строку на касаційне оскарження постанови Вінницького апеляційного суду від 23 лютого 2026 року, у якій адвокат зазначає, що оскаржувану постанову було направлено до електронного кабінету адвоката Мишковської Т. М., при цьому на момент надіслання копії постанови, адвокат Мишковська Т. М. вже припинила представництво інтересів ОСОБА_1 , про що свідчить додаткова угода про розірвання договору про надання правничої допомоги від 05 березня 2026 року. 

7.1. Зазначає, що безпосередньо скаржником повний текст оскаржуваної постанови отримано під розписку - 10 березня 2026 року.

7.2. До клопотання адвокат долучив копію Додаткової угоди від 05 березня року до Договору про надання правничої допомоги від 05 грудня 2025 року № 284/25 

8. Розглянувши доводи касаційної скарги та клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження, Верховний Суд дійшов висновку, що наведені заявником підстави для поновлення строку для касаційного оскарження судового рішення не можуть бути визнані поважними з огляду на таке.

9. За приписами статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення. Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу.

10. Тобто підстави пропуску строку касаційного оскарження можуть бути визнані поважними, а строк поновлено лише у разі, якщо вони пов`язані з непереборними та об`єктивними перешкодами, труднощами, які не залежать від волі особи та унеможливили своєчасне, у встановлений законом процесуальний строк, подання касаційної скарги.

11. Доводи заявника щодо поважності причин пропуску строку на касаційне оскарження є необґрунтованими виходячи з наступного.

12. З матеріалів касаційної скарги та постанови Вінницького апеляційного суду від 25 лютого 2026 року убачається, що ОСОБА_1 у суді апеляційної інстанції надавалась правнича допомога адвокатом Мишковською Т. М., у судовому засіданні під час розгляду апеляційної скарги були присутні і сама позивачка ОСОБА_1 і її представник ОСОБА_9 .

13. Отже повноваження адвоката припинились вже після ухвалення судового рішення за результатами розгляду апеляційної скарги.

14. До клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження скаржником не долучено доказів, що ОСОБА_1 вживались заходи для повідомлення суду апеляційної інстанції про припинення повноважень адвоката Мишковської Т. М.

15. На момент постановлення оскаржуваної постанови ОСОБА_1 надавалась правнича допомога адвокатом Мишковською Т. М., якій і був надісланий повний текст постанови суду апеляційної інстанції.

16. Суди не наділенні повноваженнями відслідковувати припинення повноважень адвоката на представлення інтересів клієнта у судах, тому з метою недопущення порушення своїх процесуальних прав, сторони мають повідомляти суди про зміну представників або припинення їх повноважень.

17. Отже, враховуючи викладене, наведені заявником причини пропуску не можна визнати поважними, тому касаційний суд не вбачає підстав для поновлення строку на касаційне оскарження.

18. Верховний Суд зауважує, що заявник мала можливість слідкувати за ходом розгляду своєї справи, та у встановлені процесуальні строки звернутись до суду з касаційною скаргою чи укласти договір з тим адвокатом, який виконає доручення клієнта у встановлений законом строк.

19. Крім того, Верховний Суд звертає увагу, що саме заявник, як особа, яка ініціювала судовий процес з метою захисту своїх прав, свобод та інтересів, має бути зацікавлений у тому, щоб організувати належне та своєчасне отримання кореспонденції від суду (аналогічний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 24 квітня 2024 року у справі № 552/2497/22).

20. Частиною першою статті 44 ЦПК України встановлено, що учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами, зловживання процесуальними правами не допускається.

21. Зміна представника не має спричиняти негативних наслідків для розгляду справи, зокрема, порушення процесуальних строків.

22. Згідно частини сьомої статті 272 ЦПК України, якщо копію судового рішення вручено представникові, вважається, що її вручено й особі, яку він представляє.

23. Учасник судового процесу зобов`язаний з розумним інтервалом часу самостійно цікавитися провадженням у його справі, добросовісно користуватися належними йому процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

24. Національні суди повинні враховувати можливість заявника ефективно представляти себе у суді (рішення Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) від 07 травня 2002 року у справі «Мак-Вікар проти Сполученого Королівства», заява № 46311/99, пункти 48 - 62; від 23 вересня 1998 року у справі «Стіл і Морріс проти Сполученого Королівства», заява № 68416/01, пункт 61).

25. Держава не відповідальна за професійний юридичний захист особи у цивільній справі, незалежно від того, на яких умовах надається правова допомога - на умовах безкоштовної чи оплатної правової допомоги адвоката, крім особливих обставин (рішення ЄСПЛ від 30 березня 1999 року у справі «Tuzinski проти Польщі», заява № 40140/98, умови визначення про неприйнятність).

26. В обов`язки держави також не входить забезпечення необхідного балансу між ефективним доступом до суду з одного боку та незалежністю професії юриста з іншого (рішення ЄСПЛ від 22 березня 2007 року у справі «Старощик проти Польщі», заява № 59519/00, пункт 135).

27. Верховний Суд, з урахуванням висновків ЄСПЛ, зазначає, що суди у цивільних справах не оцінюють професійність, якість чи своєчасність правничої допомоги, яка перешкодила особі, якій вона надається, отримати ефективний доступ до суду.

28. Пунктом 1 статті 6 Конвенції з прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі - Конвенція) передбачено, що кожен при вирішенні питання щодо прав та обов`язків має право на справедливий і відкритий розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, визначеним законом.

29. ЄСПЛ в рішенні від 10 липня 1984 року у справі «Гінчо проти Португалії» зазначив, що держави-учасниці Ради Європи зобов`язані організовувати свою правову систему таким чином, щоб забезпечити додержання положень пункту 1 статті 6 Конвенції та вимог щодо судового розгляду упродовж розумного строку.

30. При цьому вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справ є обов`язком не тільки держави, а й осіб, які беруть участь у справі. Так, ЄСПЛ в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С. А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

31. ЄСПЛ у своїй практиці неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у статті 6 Конвенції, не є абсолютним: воно може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг. Такі обмеження не можуть шкодити самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (рішення у справі «Перетяка та Шереметьєв проти України», заяви № 17160/06 та № 35548/06).

32. Норми, що регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (рішення ЄСПЛ від 28 березня 2006 року у справі «Мельник проти України»).

33. Тобто метою встановлених ЦПК України процесуальних строків є дисциплінування учасників цивільного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених ЦПК України певних процесуальних дій.

34. Крім цього безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є і порушенням вимог статті 6 Конвенцію щодо справедливого судового розгляду.

35. Отже, наведеними нормами чітко окреслено характер процесуальної поведінки, який зобов`язує учасників справи діяти сумлінно, проявляти добросовісне ставлення до наявних у них прав і здійснювати їх реалізацію таким чином, щоб забезпечити неухильне та своєчасне (без суттєвих затримок та зайвих зволікань) виконання своїх обов`язків, встановлених законом або судом, зокрема щодо дотримання строку касаційного оскарження. Для цього учасник справи як особа, зацікавлена у поданні касаційної скарги, повинна вчиняти всі можливі та залежні від нього дії, використовувати в повному обсязі наявні засоби та можливості, передбачені чинним законодавством.

36. Таким чином враховуючи наведені адвокатом Ткачук В. В., яка діє в інтересах ОСОБА_1 , обставини, які не свідчать про поважність причин пропуску строку на касаційне оскарження постанови Вінницького апеляційного суду від 23 лютого 2026 року та не є об`єктивними та істотними перешкодами для добросовісної та своєчасної реалізації ним своїх процесуальних прав, а також те, що заявником не надано доказів порушення Вінницьким апеляційним судом порядку надсилання судових рішень, колегія суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду дійшла висновку про відмову у задоволенні заяви про поновлення строку на касаційне оскарження зазначеного судового рішення, а також про відмову у відкритті касаційного провадження за цією касаційною скаргою.

Керуючись статтями 390, 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

1. У задоволенні заяви ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Ткачук Вікторія Вікторівна, про поновлення строку на касаційне оскарження відмовити.

2. Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою  ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Ткачук Вікторія Вікторівна, на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 17 листопада 2025 року та постанову Вінницького апеляційного суду від 23 лютого 2026 року у справі позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Вінницької міської ради Вінницької області про зміну часток у домоволодінні та встановлення порядку користування земельною ділянкою.

3. Копію ухвали та додані до касаційної скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді /підпис/ В. В. Пророк

/підпис/ А. А. Калараш

/підпис/ Є. В. Петров