РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

4 травня 2026 року  м. Мукачево   Справа №303/5536/25
2/303/2003/25

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області
в складі: головуючого – судді Кость В.В.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу
за позовом Акціонерного товариства «Акцент-Банк» 
до відповідача  ОСОБА_1 
про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство «Акцент-Банк», від імені якого діє Шкапенко Олександр Віталійович, звернулося через систему «Електронний суд» до суду з позовом до ОСОБА_1  про стягнення заборгованості за кредитним договором №A31MCT155101331348 від 03.09.2024 в сумі 98209,19 грн. (в.т.ч. 82212,21 грн. – заборгованість за кредитом, 15364,04 грн. - заборгованість по відсоткам, 632,94 грн. - пеня).
Суд виконав свій процесуальний обов`язок та на виконання приписів частини другої статті 190 Цивільного процесуального кодексу України надіслав на встановлену адресу зареєстрованого місця проживання відповідача ухвалу про відкриття провадження у справі.
Попередньо представником позивача було надано суду докази надсилання позовної заяви з додатками відповідачу.
Відповідач, у встановлений ухвалою суду про відкриття провадження по справі строк, відзив на позовну заяву не подала.
Учасники справи, заперечень щодо можливості судового розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін не висловили, тому з урахуванням положень частини п`ятої статті 279 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглянув справу на підставі наявних у ній матеріалів.

Дослідивши подані по справі доказові матеріали, суд констатує наступне.

ОСОБА_1 звернувся до АТ «А-Банк» з метою отримання банківських послуг та підписала Анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в АТ «А-Банк».
Надалі, 03.09.2024 між Акціонерним товариством «Акцент-Банк» (далі – Банк) та ОСОБА_1 (далі - Позичальник) було укладено кредитний договір №A31MCT155101331348 від 03.09.2024, оформлений на підставі Заяви про надання послуги «Швидка готівка» №A31MCT155101331348 від 03-09-2024, Умов та правил надання банківських послуг розміщених на сайті банку, Таблиці обчислення загальної вартості кредиту (надалі – Договір), відповідно до умов якого Банк надав Позичальнику кредит у сумі 89400,00 грн. строком на 36 місяців (до 03.09.2024), зі сплатою відсотків у розмірі 75,00 % на рік. 
Згідно з даними меморіального ордеру від 03.09.2024 № TR.39196930.27860.3371, відповідачу було видано безготівковим шляхом кредитні кошти в сумі 89400,00 грн.
Приймаючи до уваги вищевказані обставини справи суд виходить також із того, що згідно зі ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 Цивільного кодексу України). 
Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (частина перша статті 626 Цивільного кодексу України).
Визначення поняття зобов`язання міститься у частині першій статті 509 Цивільного кодексу України.
Відповідно до цієї норми зобов`язання – це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення – невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк.
У відповідності з ст.ст. 610, 611, 612 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. 
Згідно з частиною другою ст. 1050 Цивільного кодексу України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Як свідчать подані по справі доказові матеріали, на момент звернення позивача до суду, зобов`язання за Договором відповідачем не виконані.
Водночас, відповідно пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установлено, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). 
Верховний Суд у постанові від 31.01.2024 року № 183/7850/22(61-14740св23) зазначив, що тлумачення пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України свідчить, що законодавець передбачив особливості у регулюванні наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання) певних грошових зобов`язань. Така особливість проявляється: (1) в періоді існування особливих правових наслідків. Таким є період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування; (2) в договорах на які поширюються специфічні правові наслідки. Такими є договір позики, кредитний договір, і в тому числі договір про споживчий кредит; (3) у встановленні спеціальних правових наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання). Такі наслідки полягають в тому, що позичальник звільняється від відповідальності, визначеної частиною 2 статті 625 ЦК, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. У разі якщо неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Враховуючи вищенаведені положення законодавства та судової практики у задоволенні позовних вимог в частині стягнення з відповідача пені в сумі 632,94 грн. слід відмовити, оскільки нарахування такої здійснено в період воєнного стану.
Заборгованість Позичальника станом на 18.07.2025 (розрахунок заборгованості, виписка по кредиту) за предметом позову у сумі 97576,25 грн. (в.т.ч. 82212,21 грн. – заборгованість за кредитом, 15364,04 грн. - заборгованість по відсоткам) підтверджена належними доказами відповідно до вимог ст.ст. 76-81 Цивільного процесуального кодексу України, відповідачем не спростована, тому позовні вимоги щодо її стягнення підлягають задоволенню на підставі статей 1048, 1050, 1054 Цивільного кодексу України.
Таким чином, позов слід задовольнити частково.
Відповідно до частини першої ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України з відповідача підлягає до стягнення на користь позивача судовий збір пропорційно до розміру задоволених позовних вимог в сумі 2382,53 грн., виходячи з розрахунку: 97576,25 грн. (розмір задоволених позовних вимог) х 2422,40 грн. (судовий збір) / 98209,19 грн. (розмір заявлених позовних вимог).

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 8, 124, 129 Конституції України, ст.ст. 2, 3, 10, 12, 13, 18, 76-81, 263-265, 279, 281-282, 288-289, 354-355 Цивільного процесуального кодексу України, Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області, 

УХВАЛИВ:

1.  Позов задоволити частково.
2. Стягнути з  ОСОБА_1  на користь Акціонерного товариства «Акцент-Банк» суму 97576,25 (дев`яносто сім тисяч п`ятсот сімдесят шість гривень 25 копійок) гривень (в т.ч. 82212,21 грн. – заборгованість за кредитом, 15364,04 грн. - заборгованість по відсоткам) заборгованості за кредитним договором №A31MCT155101331348 від 03.09.2024, а також суму 2382,53 (дві тисячі триста вісімдесят дві гривні 53 копійки) гривень у відшкодування судових витрат по справі. 
3. У задоволенні іншої частини позовних вимог – відмовити.
4. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи,якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
5. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
6. Позивач: Акціонерне товариство «Акцент-Банк», 49074, м. Дніпро, вул. Батумська, 11, код ЄДРПОУ 14360080, МФО 307770, рах. № НОМЕР_1 .
Представник позивача: Шкапенко Олександр Віталійович, 49074, м. Дніпро, вул. Батумська, 11.
Відповідач:  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Суддя           В.В. Кость