СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА  

ун. № 759/6065/26
пр. № 2-о/759/273/26
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2026 року м. Київ
Святошинський районний суд м. Києва у складі:
головуючого судді        Єросової І.Ю.,
присяжного        Кузнєцової Л.П.,
присяжного         Микитенка О.М.,
при секретарі         Біляку М.О.,
за участі заявника         ОСОБА_1 ,
представника заявника - адвоката      Санжаровської Т.В.,
заінтересованої особи        ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у порядку окремого провадження цивільну справу за заявою  ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_1 ), заінтересована особа: ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса реєстрації місця проживання внутрішньо переміщеної особи: АДРЕСА_2 ), Служба у справах дітей та сім`ї Святошинської районної у м. Києві державної адміністрації (03148, м. Київ, вул. Гната Юри, 9) про усиновлення,

ВСТАНОВИВ:
06.03.2026 ОСОБА_1 звернувся до Святошинського районного суду м. Києва із вищевказаною заявою, в якій просить:
- оголосити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянина України, усиновлювачем ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_4 в смт. Пролетарський, міста Ровеньки, Луганської області,
- оголосити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянина України, українця усиновлювачем ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , яка народилась в смт. Пролетарський, міста Ровеньки, Луганської області, та змінити прізвище усиновленої дитини з « ОСОБА_4 » на « ІНФОРМАЦІЯ_8 », по-батькові усиновленої дитини з « ОСОБА_4 » на « ІНФОРМАЦІЯ_8 »,
- внести зміни до актового запису про народження №20, складеного 19.07.2025 Святошинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), а саме: в графі «прізвище дитини» з « ОСОБА_4 » на « ІНФОРМАЦІЯ_8 », в графі «по-батькові дитини» по-батькові усиновленої дитини з « ОСОБА_4 » на « ІНФОРМАЦІЯ_8 », в графі «Батько» вказати - « ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянин України, українець», замість « ОСОБА_9 ».
Дану позовну заяву ОСОБА_1 обґрунтовує тим, що 03.10.2023 він уклав шлюб із ОСОБА_2 , після укладення шлюбу остання змінила прізвище на « ОСОБА_2 ». Попередньо ОСОБА_2 з 10.10.2009 перебувала у зареєстрованому шлюбі із ОСОБА_9 , від якого має двох дітей - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 .
Вказані діти спільно проживають із ним та дружиною, стосунки із дітьми приязні, діти ставляться до нього з прихильністю, вважається своїм батьком, а він сприймає їх як своїх дітей, любить, піклується про стан здоров`я, фізичний та духовний стан, моральний розвиток, створює належні умови для їх проживання, виховує у дусі поваги до прав людини, любові до своєї сім`ї.
Рішенням Шахтарського районного суду Дніпропетровської області від 12.01.2026 у справі №186/1953/25 біологічний батько дітей - ОСОБА_9 позбавлений батьківських прав.
Позивач бажає усиновити дітей, має задовільний стан здоров`я, стабільний дохід, є діючим військовослужбовцем, де за місцем служби характеризується позитивно, на обліку у лікаря-психіатра чи лікаря-нарколога не перебуває, має у власності житлове приміщення.
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.03.2026 для розгляду даної заяви визначено суддю Святошинського районного суду м. Києва Єросову І.Ю.
Крім того, протоколом попереднього відбору присяжних від 16.03.2026 для розгляду даної заяви визначено присяжних Кузнєцову Л.П. та Микитенка О.М.
Ухвалою від 20.03.2026 відкрито провадження у справі, розгляд вирішено проводити у порядку окремого провадження.
Заявник ОСОБА_1 та його представник - адвокат Санжаровська Т.В. просять задовольнити заяву.
Заінтересована особа ОСОБА_2 підтримує вимоги заяви.
Представник Служби у справах дітей та сім`ї Святошинської районної у м. Києві державної адміністрації, будучи своєчасно та належним чином повідомленим про дату і час розгляду справи, до суду не прибув.
Суд, заслухавши позицію учасників справи, дослідивши надані заявником докази, дійшов висновку про можливість задоволення заяви, з огляду на таке.
Відповідно до ч. 3 ст. 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.
В силу приписів ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства», сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.
Відповідно до змісту ст. 12 вказаного закону виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.
Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами.
Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону.
Згідно зі ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яку ратифіковано постановою Верховної Ради України №789-XII від 27 лютого 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.
У свою чергу, ст. 5 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці поважають відповідальність, права і обов`язки батьків і у відповідних випадках членів розширеної сім`ї чи общини, як це передбачено місцевим звичаєм, опікунів чи інших осіб, що за законом відповідають за дитину, належним чином управляти і керувати дитиною щодо здійснення визнаних цією Конвенцією прав і робити це згідно зі здібностями дитини, що розвиваються.
Відповідно до частини першої, четвертої статті 14 Європейської конвенції про усиновлення дітей (ратифіковано Законом № 3017-VІ (3017-17) від 15 лютого 2011 року із застереженням та заявою) усиновлення може бути скасовано або визнано недійсним лише за рішенням компетентного органу. Найвищі інтереси дитини завжди мають перевагу. Усиновлення може бути скасовано до досягнення дитиною повноліття лише на підставі серйозних обставин, передбачених законом.
Питання щодо усиновлення врегульовані Главою 18 Сімейного кодексу України.
Так, статтею 207 СК України встановлено, що усиновленням є прийняття усиновлювачем у свою сім`ю особи на правах дочки чи сина, що здійснене на підставі рішення суду, крім випадку, передбаченого статтею 282 цього Кодексу. Усиновлення дитини провадиться у її найвищих інтересах для забезпечення стабільних та гармонійних умов її життя.
У відповідності до частин третьої - п`ятої статті 232 СК України, з моменту усиновлення виникають взаємні особисті немайнові та майнові права і обов`язки між особою, яка усиновлена (а в майбутньому - між її дітьми, внуками), та усиновлювачем і його родичами за походженням. Усиновлення надає усиновлювачеві права і накладає на нього обов`язки щодо дитини, яку він усиновив, у такому ж обсязі, який мають батьки щодо дитини. Усиновлення надає особі, яку усиновлено, права і накладає на неї обов`язки щодо усиновлювача у такому ж обсязі, який має дитина щодо своїх батьків.
На підставі рішення суду про усиновлення в актовий запис про народження дитини або повнолітньої особи, складений органами державної реєстрації актів цивільного стану України, орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни і видає нове Свідоцтво про народження з урахуванням цих змін (частина перша статті 233 СК України).
Отже, в контексті положень про усиновлення та батьківство, усиновитель робить свідомий та виважений вибір набути прав батька стосовно дитини, яка не є його кровною, та приймає на себе кореспондуючий цьому обов`язок стати рідною людиною цій дитині, вживати всіх можливих заходів та дій в інтересах дитини, займатися питаннями її виховання та розвитку таким чином і обсягом, яке в мінімальному значенні закріплено у законодавстві та диктується загальними уявленнями про батьківство. При цьому зовнішньо також має прослідковуватися те, що дитина відчуває, що вона перебуває в такому оточенні, яке забезпечить їй у необхідному випадку допомогу, зокрема і на її прохання у звичайних побутових обставинах. 
Подібні висновки викладено у постановах Верховного Суду від 27 жовтня 2021 року у справі № 204/586/20 (провадження № 61-8871св21), від 15 квітня 2022 року у справі № 343/1092/20 (провадження № 61-7355св21).
Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про усиновлення.
Відповідно до ч. 3 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.
Згідно зі ст. 217 СК України усиновлення дитини здійснюється за вільною згодою її батьків; згода батьків на усиновлення дитини має бути безумовною; угода про надання усиновлювачем плати за згоду на усиновлення дитини батькам, опікунам чи іншим особам, з якими вона проживає, є нікчемною; згода батьків на усиновлення може бути дана ними лише після досягнення дитиною двомісячного віку; якщо мати чи батько дитини є неповнолітніми, крім їхньої згоди на усиновлення потрібна згода їхніх батьків; письмова згода батьків на усиновлення засвідчується нотаріусом; мати, батько дитини мають право відкликати свою згоду на усиновлення до набрання чинності рішенням суду про усиновлення.
Відповідно ч. 1 ст. 214 СК України суд, постановляючи рішення про усиновлення дитини, враховує обставини, що мають істотне значення, зокрема: 1) стан здоров`я та матеріальне становище особи, яка бажає усиновити дитину, її сімейний стан та умови проживання, ставлення до виховання дитини; 2) мотиви, на підставі яких особа бажає усиновити дитину; 3) мотиви того, чому другий із подружжя не бажає бути усиновлювачем, якщо лише один із подружжя подав заяву про усиновлення; 4) взаємовідповідність особи, яка бажає усиновити дитину, та дитини, а також те, як довго ця особа опікується вже дитиною; 5) особу дитини та стан її здоров`я; 6) ставлення дитини до особи, яка бажає її усиновити.
Приписи ст. 229 СК України визначено, що особа, яка подала заяву про усиновлення, може виявити бажання бути записаною у Книзі реєстрації народжень матір`ю, батьком дитини або повнолітньої особи; якщо усиновлюється дитина, яка досягла семи років, то для запису усиновлювача матір`ю, батьком потрібна згода дитини, крім випадку, передбаченого частиною четвертою ст. 218 СК України; суд задовольняє таку заяву усиновлювача у рішенні про усиновлення, якщо це відповідає інтересам дитини.
Відповідно до ст. 231 СК України, якщо усиновлювачами є одночасно жінка та чоловік і якщо вони записуються батьками дитини, відповідно змінюються прізвище та по батькові дитини; за заявою усиновлювачів може бути змінено ім`я дитини; для такої зміни потрібна згода дитини; така згода не вимагається, якщо дитина живе в сім`ї усиновлювачів і звикла до нового імені; якщо усиновлювач записується батьком дитини, відповідно змінюється по батькові дитини; якщо усиновлюється повнолітня особа, її прізвище, ім`я та по батькові можуть бути змінені у зв`язку з усиновленням за заявою усиновлювача та усиновленої особи; про зміни, передбачені у цій статті, суд зазначає у рішенні про усиновлення.
Пунктом 6 Постанови Пленуму Верховного суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" №3 від 30.03.2007 року роз`яснено, що вирішуючи заяву по суті, суд зобов`язаний перевірити наявність передбачених законом підстав для усиновлення, зокрема: чи дали батьки дитини згоду на це (якщо вона необхідна); чи може заявник бути усиновлювачем; чи є дитина відповідно до законодавства суб`єктом усиновлення і чи виконано вимоги ч. 1-3 ст. 218 СК щодо наявності згоди дитини; чи відповідають висновок органу опіки та піклування і дозвіл на усиновлення уповноваженого органу виконавчої влади необхідним вимогам.
У ході розгляду даного провадження судом встановлено, що батьками дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , є ОСОБА_9 та ОСОБА_2 (т. 1 а.с. 36, 37).
Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 18.01.2023 у справі №759/13324/22 шлюб між ОСОБА_9 та ОСОБА_2 розірвано (т. 1 а.с. 43).
Долученою до заяви копією рішення Шахтарського районного суду Дніпропетровської області від 12.01.2026 у справі №186/1953/25 підтверджується, що біологічний батько дітей, усиновити яких бажає заявник, позбавлений батьківських прав щодо таких дітей (т. 1 а.с. 42-50).
03.10.2023 заявник ОСОБА_1 та заінтересована особа ОСОБА_2 уклали шлюб, який зареєстрований Солом`янським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (актовий запис 2068) (т. 1 а.с. 33).
Заявник проживає за адресою: АДРЕСА_3 , однією родиною із заінтересованою особою ОСОБА_2 та її дітьми від першого шлюбу - ОСОБА_3 та ОСОБА_3 .
ОСОБА_1 має постійне місце роботи, стабільний дохід, за місцем роботи характеризується позитивно (т. 1 а.с. 12, 13, 15-19).
Зі змісту довідки №28358 від 09.12.2025 про проходження психіатричного огляду вбачається, що ОСОБА_1 протипоказань до усиновлень не має, клінічно здоровий, психологічних та наркологічних ознак не виявлено (т. 1 а.с. 20-21).
Таким чином, враховуючи обставини справи, сукупність зібраних та досліджених у ході розгляду справи доказів, відповідність заявника ОСОБА_1 вимогам законодавства щодо статусу усиновлювача, враховуючи найкращі інтереси дітей - ОСОБА_3 та ОСОБА_3 , суд доходить висновку про можливість задоволення заяви про усиновлення та внесення змін до актового запису про народження дитини.
Керуючись ст. ст. 207-242 СК України, ст. ст. 258-265, 268, 293, 310 314, 300, 352, 354 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:
Заяву  ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_1 ), заінтересована особа: ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса реєстрації місця проживання внутрішньо переміщеної особи: АДРЕСА_2 ), Служба у справах дітей та сім`ї Святошинської районної у м. Києві державної адміністрації (03148, м. Київ, вул. Гната Юри, 9) про усиновлення - задовольнити.
Оголосити  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянина України, усиновлювачем дитини -  ОСОБА_3 ,  ІНФОРМАЦІЯ_7 .
Оголосити  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянина України, усиновлювачем дитини -  ОСОБА_4 ,  ІНФОРМАЦІЯ_6 .
У актовому записі про народження дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , №20, складеному Святошинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), змінити:
- прізвище з « ОСОБА_4 » на « ІНФОРМАЦІЯ_8 »,
- по батькові з « ОСОБА_4 » на « ІНФОРМАЦІЯ_8 »,
- записати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянина України, батьком дитини.
Дату народження, ім`я та місце народження, дитини залишити без змін.
Зобов`язати Святошинський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Київського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України внести відповідні зміни до актового запису №20 від 19.07.2025 про народження дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .
Рішення суду може бути оскаржене протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення. У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення сторін зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Учасник справи, якому рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Апеляційна скарга подається безпосередньо до Київського апеляційного суду, при цьому, відповідно до п. п. 15.5 п. 15Перехідних положень ЦПК України в редакції Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» № 2147-VIII від 03.10.2017 року до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією кодексу.

Суддя          Єросова І.Ю.

Присяжний          Кузнєцова Л.П.

Присяжний         Микитенко О.М.