ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2026 р. м. Чернівці Справа № 600/1951/26-а

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Маренича І.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Вороновицький щебеневий кар`єр" до Державної служби геології та надр України про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Вороновицький щебеневий кар`єр" (далі - позивач) звернувся в суд з позовом до Державної служби геології та надр України (далі - відповідач), в якому просить:
- визнати протиправною бездіяльність Державної служби геології та надр України щодо невнесення змін до Спеціального дозволу на користування надрами № 4452 від 23.10.2007 року;
- зобов`язати Державну службу геології та надр України внести зміни до Спеціального дозволу на користування надрами № 4452 від 23.10.2007 в частині найменування надрокористувача з "Відкрите акціонерне товариство "Вороновицький щебеневий кар`єр" на "Товариство з обмеженою відповідальністю "Вороновицький щебеневий кар`єр" шляхом внесення відповідної інформації до Державного реєстру спеціальних дозволів на користування надрами.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що неодноразово звертався до відповідача з заявою про внесення змін до спеціального дозволу на користування надрами №4452 від 23.10.2007. Так, зокрема, у жовтні 2025 позивач звернувся до Державної служби геології та надр України із заявою про внесення змін до спеціального дозволу на користування надрами №4452 від 23.10.2007 року щодо назви надрокористувача з ВАТ "Вороновицький щебеневий кар`єр" на Товариство з обмеженою відповідальністю «Вороновицький щебеневий кар`єр". За результатами розгляду заяви відповідач листом від 24.11.2025 № 14745/01/1-25 відмовив у внесенні змін, посилаючись на порушення позивачем тримісячного строку подання заяви, передбаченого п. 14 ст. 16-5 Кодексу України про надра. Також зазначає, що згідно з даними вхідної та вихідної інформації Держгеонадра, заяв щодо переоформлення Дозволу відповідно до пункту 16 Порядку надання спеціальних дозволів на користування надрами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.05.2011 № 615 не надходило. Вважаючи бездіяльність відповідача протиправною, позивач звернувся до суду з вказаним позовом.
Ухвалою Чернівецького окружного адміністративного суду відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.
Відповідач подав відзив на позов, відповідно до змісту якого заперечує проти задоволення позову. Зазначає, що з заявою про внесення змін до спеціального дозволу на користування надрами позивач звернувся до Держгеонадр лише 24.11.2025 року, тобто більше ніж через 15 років після внесення змін до ЄДР і 16 років з моменту подання заяви від 12.10.2012. У зв`язку з викладеним просить відмовити в задоволенні позову.
Дослідивши письмові докази судом встановлено наступне.
23.10.2007 Міністерство охорони навколишнього природного середовища України видало Відкритому акціонерному товариству "Вороновицький щебеневий кар`єр" (код 22832988) спеціальний дозвіл на користування надрами реєстраційний №4452 на видобування вапняків в якості сировини для виробництва щебеню будівельного, для баластного шару залізничної колії та автомобільних шляхів, крупного заповнювача для важких бетонів, піщано-гравійної суміші придатної для дорожнього будівництва. Вказаний дозвіл виданий терміном на 20 років.
18.06.2008 Міністерством охорони навколишнього природного середовища України прийнято наказ №310, яким анульовано спеціальний дозвіл на користування надрами від 23.10.2007 №4452 наданому Відкритому акціонерному товариству "Вороновицький щебеневий кар`єр".
Відкрите акціонерне товариство "Вороновицький щебеневий кар`єр" звернулося з позовом до Міністерства охорони навколишнього природного середовища України про визнання протиправним та скасування наказу Міністерства охорони навколишнього природного середовища №310 від 18.06.2008 року в частині анулювання спеціального дозволу на користування надрами від 23.10.2007 року №4452, наданого ВАТ “Вороновицький щебеневий кар`єр”.
Постановою Господарського суду Чернівецької області від 23.10.2010 по справі №1/106 позов задоволено. Визнано протиправним та скасовано наказ Міністерства охорони навколишнього природного середовища №310 від 18.06.2008 року в частині анулювання спеціального дозволу на користування надрами від 23.10.2007 року №4452, наданого ВАТ “Вороновицький щебеневий кар`єр”.
Ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 10.06.2014 апеляційні скарги Міністерства охорони навколишнього природного середовища України та Прокурора відділу представництва інтересів громадян та держави в судах прокуратури Чернівецької області Балицької Р.С. - залишити без задоволення, а постанову Господарського суду Чернівецької області від 23 вересня 2010 року у справі № 1/106 - без змін.
Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 28.10.2014 касаційну скаргу першого заступника прокурора Чернівецької області залишено без задоволення, а постанову Господарського суду Чернівецької області від 23 вересня 2010 та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 10.06.2014 - без змін.
13.02.2011 рішенням загальних зборів акціонерів Відкритого акціонерного товариства "Вороновицький щебеневий кар`єр" було реорганізовано (перетворено) у Товариство з обмеженою відповідальністю "Вороновицький щебеневий кар`єр". Відповідні зміни щодо перетворення та правонаступництва юридичної особи (надрокористувача) внесені до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань 06.09.2011 року.
12.10.2012 позивач звернувся до відповідач з заявою про внесення змін до спеціального дозволу.
21.12.2012 відповідачем надано відповідь, відповідно до змісту якого вказує, що у зв`язку з не набранням законної сили постановою Господарського суду Чернівецької області в частині анулювання спеціального дозволу на користування надрами від 23.10.2007 № 4452, виданого ТОВ "Вороновицький щебеневий кар`єр", заява з доданими документами повертається позивачу.
Позивач у 2016 році звернувся до відповідача з заявою про внесення змін до спеціального дозволу.
07.04.2016 відповідачем листом повідомив, що спеціальний дозвіл на користування надрами з метою видобування вапняків та піщано-гравійної суміші Вороновицького родовища було надано ТОВ "Вороновицький щебеневий кар`єр" строком дії 20 років. 
ТОВ "Вороновицький щебеневий кар`єр" звернулося до суду з позовом до Мінприроди України про скасування наказу Мінприроди України від 18.06.2008 №310 в частині анулювання вищезгаданого спеціального дозволу та на підставі постанови Господарського суду Чернівецької області від 23.09.2010 залишено без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 10.06.2014, адміністративний позов було задоволено.
Враховуючи той факт, що Державна служба геології та надр України не була стороною по даній справі та не володіє інформацією щодо рішень зазначених судів, було надіслано запит до Мінприроди України для надання інформації у найкоротший термін для запобігання порушення процесуального законодавства щодо виконання судових рішень.
Судом встановлено, що позивач в період з 2014 по 2025 подавав річну звітність руху запасів (форма 5-гр).
Окрім того, відповідачем була проведена планова перевірка дотримання вимог законодавства у сфері надрокористування Товариством з обмеженою відповідальністю "Вороновицький щебеневий кар`єр", яке знаходиться за адресою Чернівецька область, Кельменецький район, с. Вороновиця, якому наданий спеціальний дозвіл на користування надрами №4452 від 23.10.2007, за результатами якої винесено припис від 31.05.2019 №391-19/02.
20.10.2025 позивач звернувся до відповідача, з заявою до внесення змін до спеціального дозволу на користування від 23.10.2007 №4452.
24.11.2025 листом відповідач повідомив позивача, що ТОВ "Вороновицький щебеневий кар`єр" неодноразово зверталось з заявою щодо внесення змін до спеціального дозволу. Звернуто увагу, що згідно з даними вхідної та вихідної інформації Держгеонадра, заяв щодо оформлення дозволу відповідно до пункту Порядку не надходило.
Вважаючи бездіяльність відповідача протиправною, позивач звернувся до суду з вказаним позовом.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам суд зазначає наступне. 
Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відносини щодо забезпечення раціонального, комплексного використання надр для задоволення потреб у мінеральній сировині та інших потреб суспільного виробництва, охорони надр, гарантування при користуванні надрами безпеки людей, майна та навколишнього природного середовища, а також охорона прав і законних інтересів підприємств, установ, організацій та громадян, регулюються Кодексом України про надра (далі - КУпН).
Згідно з ст.4 Кодексу України про надра, надра є виключною власністю Українського народу і надаються тільки у користування. Угоди або дії, які в прямій або прихованій формі порушують право власності Українського народу на надра, є недійсними. Український народ здійснює право власності на надра через Верховну Раду України, Верховну Раду Автономної Республіки Крим і місцеві ради. Окремі повноваження щодо розпорядження надрами законодавством України можуть надаватися відповідним органам виконавчої влади.
Постановою Кабінету Міністрів України №1174 затверджено Положення про Державну службу геології та надр України (далі – Положення №1174)
У відповідності до пункту 1 Положення №1174 Державна служба геології та надр України (Держгеонадра) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра економіки, довкілля та сільського господарства і який реалізує державну політику у сфері геологічного вивчення та раціонального використання надр, є уповноваженим органом з питань реалізації угод про розподіл продукції.
Пунктом 2 Положення № 1174 визначено, що Держгеонадра у своїй діяльності керується Конституцією та законами України, указами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, іншими актами законодавства.
Згідно з п. 3 Положення № 1174 основними завданнями Держгеонадр є:
1) реалізація державної політики у сфері геологічного вивчення та раціонального використання надр;
2) внесення на розгляд Міністра економіки, довкілля та сільського господарства пропозицій щодо забезпечення формування державної політики у сфері геологічного вивчення та раціонального використання надр.
Підпунктами 9, 11, 14, пункту 4 Положення №1174 зокрема визначено, що Держгеонадра відповідно до покладених на неї завдань:
надає в установленому порядку спеціальні дозволи на користування надрами (у тому числі на користування нафтогазоносними надрами);
здійснює внесення змін до спеціальних дозволів на користування надрами (у тому числі на користування нафтогазоносними надрами) та до угоди про умови користування надрами, продовжує строк дії спеціальних дозволів на користування надрами (у тому числі на користування нафтогазоносними надрами);
проводить планові та позапланові перевірки надрокористувачів, за результатами яких (у разі виявлення порушень вимог законодавства) складає акти, видає обов`язкові для виконання вказівки (приписи), визначає строк для усунення виявлених недоліків і порушень вимог законодавства.
Отже до повноважень Держгеонадр відносяться повноваження щодо внесення змін до спеціальних дозволів на користування надрами.
Частиною 1 статті 13 Кодексу України про надра встановлено, що користувачами надр можуть бути підприємства, установи, організації, громадяни України, а також іноземці та особи без громадянства, іноземні юридичні особи.
Приписами статті 15 КУпН визначено, що надра надаються у строкове платне користування.
Спеціальний дозвіл на користування надрами надається на строк, визначений заявником, та становить:
від 3 до 20 років - на геологічне вивчення, у тому числі дослідно-промислову розробку, корисних копалин з подальшим видобуванням корисних копалин (промислову розробку родовищ), на видобування корисних копалин, на будівництво та експлуатацію підземних споруд, не пов`язаних з видобуванням корисних копалин, у тому числі споруд для підземного зберігання нафти, газу та інших речовин і матеріалів, захоронення шкідливих речовин і відходів виробництва, скидання стічних вод, отримання геотермальної енергії (теплової енергії надр), експлуатацію підземних споруд, пов`язану із запобіганням підтопленню навколишнього природного середовища внаслідок закриття шахт.
Частиною 2 ст. 16 КУпН передбачено, що надання спеціального дозволу на користування надрами, продовження строку його дії, внесення змін до спеціального дозволу на користування надрами та до угоди про умови користування надрами здійснюються відповідним дозвільним органом: центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері геологічного вивчення та раціонального використання надр, а щодо ділянок надр, що містять корисні копалини місцевого значення на території Автономної Республіки Крим, - Радою міністрів Автономної Республіки Крим.
Частинами 8 та 9 статті 16 Кодексу України про Надра визначено, що подання заяви разом з необхідними документами для отримання, продовження строку дії спеціального дозволу на користування надрами, внесення змін до нього, а також внесення змін до угоди про умови користування надрами здійснюються заявником в електронній формі через електронний кабінет надрокористувача на Державному геологічному веб-порталі, формування та ведення якого забезпечує центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері геологічного вивчення та раціонального використання надр.
Порядок подання заяв через електронний кабінет надрокористувача регулюється Положенням про електронний кабінет надрокористувача, яке затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони навколишнього природного середовища. Подання документів, що містять інформацію з обмеженим доступом, здійснюється з урахуванням вимог законодавства.
У відповідності до ч.24 ст. 16 КУпН внесення змін до спеціального дозволу на користування надрами, продовження строку його дії, зупинення, припинення дії та поновлення його дії здійснюються відповідним дозвільним органом у порядку, встановленому цим Кодексом. 
Стаття 16-3 Кодексу України про Надра визначає порядок розгляду заяв та прийняття рішення про надання (відмову у наданні) спеціального дозволу на користування надрами, продовження строку дії, внесення змін до спеціального дозволу на користування надрами.
Частинами 3-6 статті 16-3 КУпН визначено, що рішення про надання або відмову у наданні спеціального дозволу на користування надрами без проведення аукціону (електронних торгів), про продовження строку дії, внесення змін до спеціального дозволу на користування надрами приймається відповідним дозвільним органом протягом 25 робочих днів з дня отримання заяви разом з документами.
У разі надання спеціального дозволу на користування надрами, продовження строку його дії, внесення змін до нього відповідні відомості підлягають внесенню до Державного реєстру спеціальних дозволів на користування надрами не пізніше п`яти робочих днів після підписання заявником відповідної угоди про умови користування надрами та за умови сплати ним плати (збору), якщо таку плату (збір) встановлено статтями 28, 34 або статтею 39 цього Кодексу.
Спеціальний дозвіл на користування надрами надається у формі витягу із Державного реєстру спеціальних дозволів на користування надрами в електронній формі.
Спеціальний дозвіл на користування надрами у формі витягу у паперовій формі не є обов`язковим та надається протягом п`яти робочих днів з дня подання до відповідного дозвільного органу надрокористувачем заяви довільної форми.
У відповідності до частини 12 статті 16-3 КУпН підставою для прийняття рішення про відмову в наданні спеціального дозволу на користування надрами, продовженні строку його дії, внесенні змін до спеціального дозволу на користування надрами є:
1) виявлення у поданих документах недостовірних відомостей, за умови що суб`єкту господарювання було надано можливість усунути недоліки заяви і додати необхідні документи та відомості;
2) наявність обмежень щодо можливості заявника набувати прав користування надрами, визначених частинами третьою - шостою статті 13 цього Кодексу;
3) відсутність у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань відомостей про кінцевого бенефіціарного власника або інформації про його відсутність та/або наявність невідповідності відомостей про кінцевого бенефіціарного власника, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, інформації (даним), що дає змогу встановити кінцевого бенефіціарного власника, поданій заявником, а в разі зареєстрованого іноземного представництва - інформації про кінцевого бенефіціарного власника відповідно до Закону України "Про забезпечення прозорості у видобувних галузях";
4) наявність підстав, передбачених частинами шостою - восьмою статті 16-4 цього Кодексу, - у разі подання заяви про продовження строку дії спеціального дозволу на користування надрами.
Згідно частини 14 статті 16-3 КУпН у разі усунення суб`єктом господарювання причин, що стали підставою для відмови у наданні спеціального дозволу на користування надрами, продовженні строку його дії, внесенні змін до спеціального дозволу на користування надрами заявник має право повторно звернутися із відповідною заявою.
Частиною 15 статті 16-3 КУпН визначено, що дозвільний орган протягом п`яти робочих днів з дня одержання заяви про отримання спеціального дозволу на користування надрами, продовження строку дії, внесення змін до спеціального дозволу на користування надрами встановлює наявність або відсутність підстав для залишення такої заяви без розгляду і в разі їх наявності приймає відповідне рішення.
Підставою для залишення поданої заяви без розгляду є:
1) подання не в повному обсязі документів, що додаються до заяви, відповідно до цього Кодексу;
2) підписання заяви або хоча б одного з документів, що додаються до заяви особою, яка не має на це повноважень;
3) оформлення заяви або хоча б одного з документів, що додаються до заяви, із порушенням вимог цього Кодексу, не за встановленою формою, незазначення у таких документах даних, які обов`язково вносяться до них згідно з цим Кодексом;
4) подання заяви з порушенням строків, передбачених цим Кодексом;
5) звернення заявника про залишення заяви без розгляду.
Так, пунктом 14 частини 1 статті 16-5 КУпН передбачено, що внесення змін до спеціального дозволу на користування надрами здійснюється на підставі заяви надрокористувача та доданих документів у разі правонаступництва юридичної особи (надрокористувача) у результаті перетворення юридичної особи - власника спеціального дозволу на користування надрами - за заявою надрокористувача, що має бути подана протягом трьох місяців з дати внесення змін до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.
Судом встановлено та не заперечується сторонами, що позивач звертався до відповідача з заявами про внесення змін до спеціального дозволу зокрема у 2012 році та у 2016 році.
При цьому з наявного листа відповіді від 21.12.2012 наявного в матеріалах справи зазначено, що дозвіл внесення змін до спеціального дозволу на користування надрами відповідно до пункту 17 Порядку пов`язано із відновлення права на користування надрами шляхом видачі наказу Держгеонадрами України про поновлення дії спеціального дозволу на користування надрами від 23.10.2007 року №4452, який виданий товариству з обмеженою відповідальністю "Вороновицький щебеневий кар`єр".
Листом від 07.04.2016 відповідач повідомив позивача, що спеціальний дозвіл на користування надрами з метою видобування вапняків та піщано-гравійної суміші Вороновицького родовища було надано ТОВ "Вороновицький щебеневий кар`єр" строком дії 20 років. ТОВ "Вороновицький щебеневий кар`єр" звернулося до суду з позовом до Мінприроди України про скасування наказу Мінприроди України від 18.06.2008 №310 в частині анулювання вищезгаданого спеціального дозволу та на підставі постанови Господарського суду Чернівецької області від 23.09.2010 залишено без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 10.06.2014, адміністративний позов було задоволено.
Враховуючи той факт, що Державна служба геології та надр України не була стороною по даній справі та не володіє інформацією щодо рішень зазначених судів, було надіслано запит до Мінприроди України для надання інформації у найкоротший термін для запобігання порушення процесуального законодавства щодо виконання судових рішень.
Судом встановлено та не заперечується сторонами, що позивач в період з 2014 по 2025 подавав річну звітність руху запасів (форма 5-гр).
Окрім того, відповідачем була проведена планова перевірка дотримання вимог законодавства у сфері надрокористування Товариством з обмеженою відповідальністю "Вороновицький щебеневий кар`єр", яке знаходиться за адресою Чернівецька область, Кельменецький район, с. Вороновиця, якому наданий спеціальний дозвіл на користування надрами №4452 від 23.10.2007, за результатами якої винесено припис від 31.05.2019 №391-19/02.
20.10.2025 позивач звернувся до відповідача, з заявою до внесення змін до спеціального дозволу на користування від 23.10.2007 №4452.
24.11.2025 листом відповідач повідомив позивача, що ТОВ "Вороновицький щебеневий кар`єр" неодноразово зверталось з заявою щодо внесення змін до спеціального дозволу. Звернуто увагу, що згідно з даними вхідної та вихідної інформації Держгеонадра, заяв щодо оформлення дозволу відповідно до пункту Порядку не надходило.
Оцінюючи аргументи сторін та досліджені докази, суд приходить до наступних висновків.
Як вже зазначалось, згідно з п. 14 ч. 1 ст. 16-5 КУпН, внесення змін до спеціального дозволу на користування надрами у разі правонаступництва внаслідок перетворення юридичної особи здійснюється за заявою, що має бути подана протягом трьох місяців з дати внесення змін до ЄДР. 
Так, записи до ЄДР щодо перетворення позивача з ВАТ у ТОВ були внесені 06.09.2011, а з первинною заявою позивач звернувся 12.10.2012, тобто з пропущенням цього строку.
Водночас, суд зазначає, що спеціальний дозвіл № 4452 був протиправно анульований наказом Мінприроди від 18.06.2008 № 310. Так, постановою Господарського суду Чернівецької області від 23.09.2010, який залишений без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративно суду від 10.06.2014 та ухвалою Вищого адміністративного суду України від 28.10.2014 визнано протиправним та скасовано наказ Міністерства охорони навколишнього природного середовища №310 від 18.06.2008 року в частині анулювання спеціального дозволу на користування надрами від 23.10.2007 року №4452, наданого ВАТ “Вороновицький щебеневий кар`єр”. 
Суд звертає увагу, що у 2012 році Держгеонадра повернули заяву позивача саме з посиланням на те, що судове рішення про скасування анулювання дозволу "не набрало законної сили". Водночас у листі від 07.04.2016 відповідач сам визнав, що дозвіл є чинним, а надрокористувачем зазначав саме ТОВ "Вороновицький щебеневий кар`єр". 
Судом встановлено, що Держгеонадра протягом 2014–2025 років приймали від позивача (саме як від ТОВ) річну звітність про рух запасів (форма 5-гр). Більше того, 31.05.2019 відповідач провів планову перевірку саме щодо ТОВ "Вороновицький щебеневий кар`єр" за цим дозволом та виніс припис № 391-19/02. 
Таким чином, відповідач своїми поведінковими діями (приймання звітності, проведення перевірок, винесення приписів) протягом понад 10 років фактично визнавав ТОВ "Вороновицький щебеневий кар`єр" законним користувачем надр за Спеціальним дозволом № 4452.
Посилання Держгеонадр у листі від 24.11.2025 на формальний пропуск тримісячного строку та відсутність заяв у минулому спростовується матеріалами справи.
Більше того, відповідачу достаменно було відомо щодо поновлення спеціального дозволу та звернення позивача з заявами про внесення змін до спеціального дозволу та відповіді Держегеонадр на вказані листи
З урахуванням вищенаведеного, суд враховує зазначені у постановах Верховного Суду від 28.07.2021 у справі № 380/744/20, від 07.07.2022 у справі № 560/2260/21 та від 28.05.2024 у справі № 480/8344/22 висновки стосовно того, що у практиці вирішення приватно-правових спорів підлягає застосуванню доктрина venire contra factum proprium (заборона суперечливої поведінки), яка базується на римській максимі - "non concedit venire contra factum proprium" (ніхто не може діяти всупереч своїй попередній поведінці); в основі доктрини venire contra factum proprium знаходиться засада добросовісності як одна із складових верховенства права. При цьому, Суд у цих справах вказав, що під час вирішення деяких категорій публічно-правових спорів також слід виходити з того, що добросовісність - це певний стандарт поведінки, який характеризується чесністю, відкритістю і повагою до інших суб`єктів правовідносин; поведінкою, яка суперечить добросовісності та чесній діловій практиці, є, зокрема, поведінка, що не відповідає попереднім заявам або поведінці сторони, за умови, що інша сторона, яка діє собі на шкоду, розумно покладається на них.
З огляду на зазначенні вище обставини та послідовність дій відповідача суд констатує, що суперечлива (непослідовна) поведінка Державної служби геології та надр України в межах спірних правовідносин об`єктивно унеможливила внесення змін до спеціального дозволу на користування надрами №4452 від 23.10.2007.
Відмова Держгеонадр у внесенні змін до Спеціального дозволу з посиланням виключно на формальний пропуск тримісячного строку, передбаченого пунктом 14 частини 1 статті 16-5 КУпН, є протиправною та свідчить про надмірний формалізм, оскільки відповідач тривалий час (понад 10 років) вступав у офіційні правовідносини з позивачем саме як із чинним та правомірним надрокористувачем (приймав звітність, проводив планові перевірки та виносив приписи).
Принцип "належного урядування", як складова верховенства права, покладає на державні органи обов`язок діяти послідовно, добросовісно та передбачувано. Оскільки правонаступництво ТОВ "Вороновицький щебеневий кар`єр" після перетворення з ВАТ підтверджується відомостями з ЄДР та не заперечується відповідачем, відмова у приведенні текстової та реєстраційної частин Спеціального дозволу у відповідність до актуального найменування підприємства є безпідставним обмеженням права позивача на здійснення господарської діяльності.
Відповідно до ч.1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Частиною 2 ст. 9 КАС України передбачено, що суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. 
Частиною першою та другою статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
Положеннями статті 90 КАС України визначено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Відтак, суд, з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, перевіривши їх наявними в матеріалах справи і дослідженими доказами, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.
Стосовно розподілу судових витрат.
Відповідно до ч.1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Оскільки, позов задоволено повністю, суд присуджує на користь позивача судові витрати (судовий збір) у сумі 3328,00 грн за рахунок бюджетних асигнувань відповідача. 
Керуючись статтями 241 - 246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд- 

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов задовольнити.
2. Визнати протиправною бездіяльність Державної служби геології та надр України щодо невнесення змін до Спеціального дозволу на користування надрами № 4452 від 23.10.2007 року.
3. Зобов`язати Державну службу геології та надр України внести зміни до Спеціального дозволу на користування надрами № 4452 від 23.10.2007 в частині найменування надрокористувача з "Відкрите акціонерне товариство "Вороновицький щебеневий кар`єр" на "Товариство з обмеженою відповідальністю "Вороновицький щебеневий кар`єр" шляхом внесення відповідної інформації до Державного реєстру спеціальних дозволів на користування надрами.
4. Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Вороновицький щебеневий кар`єр" за рахунок бюджетних асигнувань Державної служби геології та надр України судові витрати - судовий збір в сумі 3328,00 грн.

У відповідності до статей 255, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України рішення може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його складання. 
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. 

Повне найменування учасників процесу:
Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Вороновицький щебеневий кар`єр" (с. Вороновиця,Дністровський р-н, Чернівецька обл.,60110 22832988);
Відповідач - Державна служба геології та надр України (вул. Антона Цедіка, 16,м. Київ,03057 37536031).

Суддя І.В. Маренич