Справа № 953/7553/26
Провадження № 1-кп/953/795/26 

В И Р О К
Іменем України

16 червня 2026 року           м. Харків

Київський районний суд м. Харкова у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченої ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12026221130000578 від 11.05.2026 за обвинуваченням:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянка України, яка народилася у м. Харкові, яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , із середньою освітою, офіційно не працевлаштована, не одружена, на утриманні малолітня дитина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , раніше не судима,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, - 

ВСТАНОВИВ:

В період часу з 19 год. 00 хв. 10 травня 2026 року по 00 год. 00 хв. 11 травня 2026 року, старший інспектор чергового сектору моніторингу ВП № 1 ХРУП № 1 ГУНП в Харківській області - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 разом зі старшим інженером сектору інформаційної підтримки ХРУП № 1 ГУНП в Харківській області ОСОБА_7 та інспектором-черговим сектору моніторингу ХРУП № 1 ГУНП в Харківській області ОСОБА_8 , відповідно до своїх функціональних обов`язків з охорони публічної безпеки та порядку, здійснювали патрулювання Київського району м. Харкова в складі екіпажу за позивним «Київський №101».
10 травня 2026 року приблизно о 21 годині 20 хвилин, під час здійснення патрулювання, вказані працівники поліції прибули до кафе «П`яна Вишня», яке розташоване за адресою: м. Харків, пл. Конституції 18/2.
Перебуваючи за вищевказаною адресою, співробітниками поліції було виявлено ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння почала безпідставно грубо поводити себе по відношенню до вказаних співробітників поліції, висловлювалась на адресу останніх нецензурною лайкою, намагалась спровокувати конфліктну ситуацію, штовхнула рукою захисний шолом, який був закріплений на бронежилеті співробітника поліції ОСОБА_6 , при цьому ОСОБА_4 достовірно знала та усвідомлювала, що співробітники поліції перебувають при виконанні своїх службових обов`язків, визначених Законом України «Про Національну поліцію», оскільки були вдягнені у формений одяг працівників поліції, екіпіровані табельною вогнепальною зброєю та закріпленими на форменому одязі нагрудними жетонами із зображенням спеціального номера.
На неодноразові зауваження співробітників поліції щодо припинення своєї поведінки ОСОБА_4 не реагувала.
Продовжуючи свої протиправні дії, при цьому діючи умисно, з метою застосування фізичного насильства стосовно співробітника правоохоронного органу, усвідомлюючи можливість настання шкідливих наслідків, ОСОБА_4 нанесла удар по шолому, який був закріплений на бронежилеті співробітника поліції ОСОБА_6 , внаслідок чого шолом розгойдався та вдарив ОСОБА_6 в ділянку носа, спричинивши останньому, відповідно до висновку експерта № 09-661/2026 від 12.05.2026, тілесні ушкодження у вигляді забитої рани на спинці носу, яка за ступенем тяжкості, викликала незначні скороминущі наслідки, тривалістю не більше 6-ти днів, і за цією ознакою відповідно до п.п. 2.3.2 «Б», 2.3.5. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості з тілесних ушкоджень», затверджених наказом № 6 МОЗ України від 17.01.1995, відноситься до легких тілесних ушкоджень.
Допитана в судовому засіданні обвинувачена свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, визнала. Підтвердила, що наведені в обвинуваченні всі обставини вчинення злочину встановлено, а також наведено у обвинувальному акті вірно. Свої дії піддала критичній оцінці, висловивши жаль щодо скоєного. Вважає за можливим обмежитись її допитом та застосувати положення ч. 3 ст. 349 КПК України, оскільки висунуте обвинувачення цілком зрозуміле, вона повністю визнає свою провину в скоєнні зазначеного кримінального правопорушення.
Прокурор підтримав обвинувальний акт щодо вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України. Просив суд, з урахуванням думки обвинуваченої, здійснювати розгляд, враховуючи вимоги ч. 3 ст. 349 КПК України, та обмежитись допитом обвинуваченої та дослідженням даних, що характеризують обвинувачену.
Потерпілим ОСОБА_6 подана заява про проведення судового розгляду за його відсутності. Просив призначити обвинуваченій покарання відповідно до чинного законодавства. Матеріальних претензій до ОСОБА_4 не має, від подачі цивільного позову відмовляється. 
Суд, зважаючи на повне визнання вини обвинуваченою за ч. 2 ст. 345 КК України, повідомлення нею фактичних обставин вчиненого кримінального правопорушення, які відповідають обставинам, викладеним в обвинувальному акті, заслухавши думки учасників судового провадження, за відсутності заперечень та сумнівів у добровільності їх позицій на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, та ухвалив обмежитись допитом обвинуваченого та дослідженням даних, що характеризують обвинувачену ОСОБА_4 . 
Отже, суд вважає обвинувачення доведеним та кваліфікує дії ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 345 КК України, як умисне заподіяння працівникові правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень, у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків.
При з`ясуванні даних про особу обвинувачену, судом встановлено, що вона офіційно не працевлаштована, у лікаря-психіатра та нарколога на обліку не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо, зловживає алкогольними напоями, є особою із третьою групою інвалідності, на утриманні має малолітню дитину ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . 
Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченої, відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченої, відповідно до ст. 67 КК України, суд не встановив.
При призначенні покарання суд враховує положення ст. ст. 50, 65 КК України, зокрема, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до положень ст. 12 КК України, відносяться до нетяжких злочинів, особу обвинувачену, яка вперше притягається до кримінальної відповідальності.
Суд зауважує, ОСОБА_4 має дитину віком до чотирнадцяти років, що виключає застосування покарання у виді обмеження волі (ч. 3 ст. 61 КК України). Відтак, суд вважає, що обвинуваченій слід призначити покарання, в межах санкції ч. 2 ст. 345 КК України, у виді позбавлення волі в мінімальному розмірі.
Водночас, беручи до уваги установлену пом`якшуючу обставину, зокрема, обвинувачена визнала провину, розкаялася, позицію потерпілої сторони, котра не має майнових претензій до обвинуваченої, особу обвинуваченої, котра вперше притягується до кримінальної відповідальності, суд вважає за необхідне відповідно до ст. 75 КК України звільнити обвинувачену від відбування покарання з випробуванням із іспитовим строком тривалістю 1 рік та покласти на неї виконання обов`язків, передбачених ч. 1 і п. 1 ч. 3 ст. 76 КК.
Призначене покарання на думку суду буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.
Цивільний позов не заявлявся.
Зважаючи на встановлені обставини та вид покарання, який призначає суд, запобіжний захід ОСОБА_4 у вигляді нічного домашнього арешту в період часу з 22:00 до 06:00 наступної доби, із забороною покидати житло за місцем мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , за виключенням необхідності перебувати в безпечному місці в період оголошення сигналу тривог, суд залишає без змін до набрання цим вироком законної сили в разі закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, або до ухвалення рішення апеляційної інстанції, у разі подання апеляційної скарги на вирок суду, якщо його не скасовано, але не довше двох місяців з дня проголошення вироку.
Керуючись ст. 368, ст. 374, ст. 382 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, та призначити їй покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік.
Відповідно до ст. 75 КК України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , від відбування покарання звільнити з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік, якщо вона протягом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на неї судом обов`язки.
Іспитовий строк обчислювати з моменту проголошення вироку, тобто з 16 червня 2026 року.
Відповідно до ст. 76 КК покласти на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти цей орган про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Запобіжний захід  ОСОБА_4  залишити у вигляді нічного домашнього арешту в період часу з 22:00 до 06:00 наступної доби, із забороною покидати житло за місцем мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , за виключенням необхідності перебувати в безпечному місці в період оголошення сигналу тривог, до набрання вироком законної сили в разі закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, або до ухвалення рішення апеляційної інстанції, у разі подання апеляційної скарги на вирок суду, якщо його не скасовано, але не довше двох місяців з дня проголошення вироку.
Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через Київський районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України.
Копія вироку підлягає негайному врученню прокурору та обвинуваченому. Інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді, подавши відповідну заяву.

Суддя ОСОБА_1