Справа № 201/1289/26
Провадження № 1кп/201/75/2026

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2026 року           м. Дніпро

Соборний районний суд міста Дніпра у складі судді ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Соборного районного суду міста Дніпра кримінальне провадження № 42022042020000030 по обвинуваченню:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, з вищою освітою, працюючого директором ТОВ «Альянс», одруженого, неповнолітній дітей на утриманні не маючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
- 08.04.2025 року вироком Вищого антикорупційного суду за ч.5 ст.27 ч.5 ст.191, ч.5 ст. 27 ч.2 ст.28 ч.4 ст.358 КК України, на підставі ч.1 ст.70 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на сім років з позбавленням права обіймати керівні посади в органах державної влади, місцевого самоврядування, підприємствах державної чи комунальної власності строком на два роки, штрафу у розмірі 850 грн 00 коп. зі звільненням від відбування призначеного основного покарання на підставі ст. 75 КК України з випробовуванням з іспитовим строком три роки,
у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 197-1 КК України, -

В судовому засіданні приймали участь:
прокурор      ОСОБА_4 
обвинувачений     ОСОБА_3 
захисник     ОСОБА_5 , ОСОБА_6 .
Представник потерпілого   ОСОБА_7 

ВСТАНОВИВ:

У період з 17.05.2016 року по 15.07.2016 року, ОСОБА_3 з метою реалізації злочинного умислу, направленого на самовільне будівництво будівлі на самовільно зайнятій земельній ділянці, яка відноситься до особливо цінних земель, діючи умисно, без оформлення права власності чи права користування земельною ділянкою, тобто в порушення вимог ст. ст. 125, 126 Земельного кодексу України, без отримання містобудівних умов та обмежень на нове будівництво та без подання повідомлення про початок виконання будівельних робіт з нового будівництва за адресою: м. Дніпро, площа Шевченка, 1ж, достовірно знаючи та розуміючи те, що він не має права власності чи права користування земельною ділянкою, яка відноситься до особливо цінних земель, а також права проводити на самовільно зайнятій земельній ділянці будь-які будівельні роботи, господарчим способом, самовільно збудував будівлю на самовільно зайнятій особливо цінній земельній ділянці площею 0,01047 га., яка знаходиться поблизу кафе «Мармурове» за адресою: м. Дніпро, площа Шевченка, 1ж та належить Дніпровській міській раді, внаслідок чого площа забудови під будівлею кафе «Мармурове» збільшилась з 24,4 кв.м. до 129,1 кв. м. 
Вказаними діями ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення відповідальність за яке передбачена ч. 4 ст. 197-1 КК України, а саме, самовільне будівництво будівлі на самовільно зайнятій земельній ділянці, яка відноситься до особливо цінних земель.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 визнав свою вину та пояснив, що після вступу на посаду директора ТОВ «Альянс» ним було виявлено об`єкти нерухомості, які перебували у власності підприємства, однак знаходилися у занедбаному стані. З метою покращення їх зовнішнього вигляду та функціональності було прийнято рішення привести зазначені об`єкти до належного стану. При цьому обвинувачений підтвердив, що жодних правовстановлюючих документів на земельну ділянку, на якій розташовані вказані об`єкти, ним не оформлювалося.
Також пояснив, що первісно на земельній ділянці знаходилася бетонна споруда площею близько 24 кв. м, хоча відповідно до наявної документації її площа становила 16,2 кв. м. Крім того, на ділянці були навіси та фундамент по периметру. Проведені роботи полягали у заскленні павільйонів та встановленні металевих конструкцій, що в результаті призвело до збільшення загальної площі забудови приблизно до 120 кв. м. Замовником зазначених робіт виступало ТОВ «Альянс», оскільки використання металевих конструкцій було економічно доцільним, а розрахунки за виконані роботи здійснювалися готівкою.
Обвинувачений також зазначив, що у зв`язку зі значним проміжком часу, який минув з моменту подій 2016 року, він не пам`ятає багатьох деталей, зокрема того, чи замовлявся проєкт реконструкції, хто здійснював авторський нагляд, а також чи подавалися до контролюючих органів відповідні декларації про початок виконання будівельних робіт.

Крім визнання своєї вини, винуватість обвинуваченого підтверджується зібраними органом досудового розслідування і дослідженими доказами.

Положення про парк-пам`ятку садово-паркового мистецтва загальнодержавного значення «Парк ім.Т.Г.Шевченка», затвердженого Наказом №161 Міністерства захисту довкілля та природних ресурсів України №626 від 12.09.2023 року, згідно якого встановлено, що відповідно до п.1.3 Розділу І. Загальні положення, парк-пам?ятка загальною площею 45,0 га розташований в місті Дніпро на землях рекреаційного призначення, які знаходяться у власності територіальної громади міста і згідно з рішенням Дніпровської міської ради від 16.11.2022 №31/29 «Про закріплення на праві господарського відання за КП «Міська інфраструктура» ДМР об?єктів благоустрою м. Дніпро» підпорядкований комунальному підприємству «Міська" інфраструктура» Дніпровської міської ради.(т.1 а.с.107-111);

Протоколом огляду місця події від 28.08.2025 року, разом із додатками до нього, згідно якого встановлено, що за участю понятих та спеціаліста було здійснено огляд закладу громадського харчування «ШоПоЧеМ», що знаходиться за адресою: м.Дніпро, площа Шевченка, 1ж. Вказаний огляд проводився з метою проведення замірів займаної площі об`єктом нерухомого майна, що розташоване в межал «Центрального парку культури і відпочинку ім. Т.Г. Шевченка», що являє собою об`єкт природно- заповідного фонду Дніпропетровської області.(т.1 а.с.76-81)

Актом обстеження земельної ділянки №0516 від 19.09.2025 року встановлено, що земельна ділянка, розташована за адресою: м. Дніпро, площа Шевченка, будинок 1Ж, є несформованою та не має присвоєного кадастрового номера, при цьому доступ до земельної ділянки є вільним, а заїзд здійснюється зі сторони площі Шевченка.
Під час обстеження встановлено, що на земельній ділянці розташовано одноповерхову капітальну будівлю, фасад якої виготовлений зі скляних прозорих панелей та алюмінієвих композитних панелей, каркасну споруду, а також речі господарського призначення.
Відповідно до відомостей Державного реєстру речових прав на нерухоме майно зазначена будівля на праві власності належить ТОВ «ПАРК ПРОПЕРТІ» та є будівлею кафе «Мармурове» загальною площею 120 кв.м. Також актом зафіксовано, що під час проведення обстеження у приміщенні будівлі здійснювалася господарська діяльність закладу ресторанного господарства «Шопочому» ФОП ОСОБА_8 . Покриття земельної ділянки навколо будівлі виконано із бруківки та частково з бетонного мощення.
Згідно з планом зонування території міста Дніпра земельна ділянка належить до функціональної зони Р-1 - зони об`єктів природно-заповідного фонду. Крім того, відповідно до інформації, наданої листом Комунального підприємства «Муніципальний землевпорядний офіс» Дніпровської міської ради від 19.09.2025 року №19/09-1-25, площа обстежуваної земельної ділянки становить 0,0165 га.(т.1 а.с.279-288)

Протоколом огляду речей та документів від 28.11.2025 року, згідно якого встановлено, що об`єктом огляду є всесвітня мережа «Інтернет», а саме пошукова система «Google», застосунок «Google Earth» та сервіс «Google Maps». У ході огляду результатів пошуку за параметрами «ресторан «ШоПоЧеМ»» встановлено, що за адресою: м. Дніпро, площа Шевченка, 1Ж розташований ресторан ««ШоПоЧеМ»», що підтверджується відповідним маркером на мапі, інформаційним табло із написом «ресторан «ШоПоЧеМ»», фото зображенням інтер`єру закладу харчування, а також зазначенням адреси.
Крім того, при огляді результатів пошуку у загальнодоступному сервісі «Кадастрова карта», доступ до якого здійснюється за посиланням https://kadastrova-karta.com, встановлено, що за адресою: м. Дніпро, площа Шевченка, 1Ж відсутня сформована земельна ділянка та відсутні кадастрові номери будь-яких об`єктів нерухомого майна, розташованих у межах «Центрального парку культури та відпочинку ім. Т.Г. Шевченка в м. Дніпропетровську». При цьому, незважаючи на відсутність прив`язки до конкретної адреси, на картографічному зображенні наявне маркування прямокутної будівлі із позначенням закладу харчування ««ШоПоЧеМ»», який розташований неподалік головного входу до парку та навпроти Палацу студентів ДНУ.
Також, використовуючи функцію «Перегляд вулиць» сервісу «Google Maps», встановлено, що на знімках екрану, зафіксованих станом на липень та листопад 2015 року, за місцем розташування будівлі ресторану ««ШоПоЧеМ»» знаходилась невелика будівля з навісами по обидва боки, розташована навпроти шахових столиків. На знімку екрану станом на жовтень 2016 року зафіксовано наявність навісів та невеликого паркану, а на знімку екрану станом на січень 2017 року — засклену будівлю, всередині якої були відсутні меблі та будь-які ознаки експлуатації приміщення.(т.1 а.с.210-214)

Наказом №8-к від 31.07.2014 року, яким, згідно протоколу учасників ТОВ «Альянс» №31 від 30.07.2014 року, ОСОБА_3 заступив на посаду директора ТОВ «Альянс».(т.1 а.с.18)

Випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців серії АД №237427 від 12.05.2014 року, згідно якої встановлено ОСОБА_3 є керівником ТОВ «Альянс».(т.1 а.с.16-17)

Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №460737152 від 19.01.2026 року, згідно якого встановлено, що об`єкт нерухомого майна з реєстраційним номером 992201312101, а саме нежитлова будівля - кафе «Мармурове», розташована за адресою: Дніпропетровська область, м. Дніпро, площа Шевченка, будинок 1Ж, загальною площею 120 кв.м, номер об`єкта в РПВН - 12063010, у тому числі нежитлова будівля кафе «Мармурове» літ. А-1 та ганок літ. «а», на підставі права власності, належить ТОВ «Альянс», що підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно серії б/н, виданим 03.03.2007 року Виконавчим комітетом Дніпропетровської міської ради (бланк САВ №494325), декларацією про готовність до експлуатації об`єкта, який належить до І-ІІІ категорії складності, серії ДП143161970433, виданою 15.07.2016 року Департаментом державної архітектурно-будівельної інспекції у Дніпропетровській області, а також технічним паспортом - інвентаризаційна справа №01904-16, виданим 06.07.2016 року ФОП ОСОБА_9 , реєстровий №12063010.(т.1 а.с.3-6);

Технічним паспортом від 12.07.2006 року, на кафе «Мармурове» літ. А-1 та ганок літ. «а», яке знаходиться за адресою: Дніпропетровська область, м. Дніпро, площа Шевченка, будинок 1Ж.(т.1 а.с.7-6);

Свідоцтвом про право власності на нерухоме майно, а саме: а саме: кафе «Мармурове» літ. А-1 та ганок літ. «а», яке знаходиться за адресою: Дніпропетровська область, м. Дніпро, площа Шевченка, будинок 1Ж, серії б/н, виданим 03.03.2007 року Виконавчим комітетом Дніпропетровської міської ради (бланк САВ №494325), згідно якого встановлено, що власником вказаного майна є ТОВ «Альянс».(т.1 а.с.13-14);

Витягом про право власності на нерухоме майно, а саме: а саме: кафе «Мармурове» літ. А-1 та ганок літ. «а», яке знаходиться за адресою: Дніпропетровська область, м. Дніпро, площа Шевченка, будинок 1Ж, серії №12821263 від 07.03.2007 виданим КП «ДМБТІ», згідно якого встановлено, що на підставі свідоцтва про право власності(т.1 а.с.13-14), власником вказаного майна є ТОВ «Альянс».(т.1 а.с.15);

Витягом з Реєстру будівельної діяльності, реєстраційний номер №ДП083161380074, згідно якого встановлено, що об`єктом будівництва станом на 11.05.2016 року є кафе «Мармурове», яке знаходиться за адресою: Дніпропетровська область, м. Дніпро, площа Шевченка, будинок 1Ж, загальна проща якого становить 120 кв.м. Також, встановлено, що видом будівництва є - реконструкція; код будівлі за ДК018: - 1230.4. Ідальні, кафе, закусочні тощо. Підрядником є ТОВ «Альянс».(т.1 а.с.251-252);

Технічним паспортом від 06.07.2016 року, на кафе «Мармурове» літ. А-1 та ганок літ. «а», яке знаходиться за адресою: Дніпропетровська область, м. Дніпро, площа Шевченка, будинок 1Ж.(т.1 а.с.19-25);

Декларацією про готовність до експлуатації об`єкта, серії ДП143161970433, виданою 15.07.2016 року Департаментом державної архітектурно-будівельної інспекції у Дніпропетровській області, а саме: кафе «Мармурове» літ. А-1 та ганок літ. «а», яке знаходиться за адресою: Дніпропетровська область, м. Дніпро, площа Шевченка, будинок 1Ж, який належить до І-ІІІ категорії складності.(т.1 а.с.26-33)

Витягом з Реєстру будівельної діяльності, реєстраційний номер №ДП143161970433, згідно якого встановлено, що об`єктом будівництва станом на 11.07.2016 року є кафе «Мармурове», яке знаходиться за адресою: Дніпропетровська область, м. Дніпро, площа Шевченка, будинок 1Ж, загальна проща якого становить 120 кв.м. Також, встановлено, що видом будівництва є - реконструкція; код будівлі за ДК018: - 1230.4. Ідальні, кафе, закусочні тощо. Підрядником є ТОВ «Альянс».(т.1 а.с.249-250);

Договором купівлі-продажу від 14.11.2017 року, зареєстрованого в реєстрі №1518, згідно якого встановлено, що продавець - ТОВ «Альянс», від імені якого на підставі статуру діє директор ОСОБА_3 передає у приватну власність, а покупець - ОСОБА_10 приймає 1/4 частину нежитлової будівлі, а саме кафе «Мармурове», що розташоване за адресою: Дніпропетровська область, м. Дніпро, площа Шевченка, будинок 1Ж, загальна проща якого в цілому складає 120 кв.м.(т.1 а.с.36-38);

Договором купівлі-продажу від 16.11.2017 року, зареєстрованого в реєстрі №1531, згідно якого встановлено, що продавець - ТОВ «Альянс», від імені якого на підставі статуру діє директор ОСОБА_3 передає у приватну власність, а покупці – ОСОБА_11 та ОСОБА_12 приймають 3/4 частин нежитлової будівлі, а саме кафе «Мармурове», що розташоване за адресою: Дніпропетровська область, м. Дніпро, площа Шевченка, будинок 1Ж, а саме, 1/2 частина переходить у власність ОСОБА_11 , а 1/4 частина переходить у власність ОСОБА_12 (т.1 а.с.36-38);

Висновком експерта за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи №1261/09-25 від 03.11.2025 року встановлено, що будівля кафе «Мармурове», розташована за адресою: м. Дніпро, площа Шевченка, 1Ж, відповідно до технічного паспорта 2006 року складалась із будівлі літ. А-1, до складу якої входили нежитлова будівля літ. А-1 - приміщення 1-2 (торгівельне) площею 8,6 кв.м та прибудова літ. а-1 - приміщення 1-1 (кухня) площею 7,6 кв.м, загальною площею 16,2 кв.м, при цьому площа забудови будівлі становила 24,4 кв.м, а також споруд - навісу літ. Б та тимчасового павільйону літ. В із загальною площею забудови 110,2 кв.м.
Водночас відповідно до технічного паспорта від 06.07.2016 року зазначений об`єкт складається з будівлі літ. А-1, а саме приміщення 1 - зали кафе площею 120,0 кв.м, із площею забудови 129,1 кв.м, а також споруди - ганку літ. «а» площею забудови 5,9 кв.м.
Експертом також встановлено, що відповідно до технічного паспорта 2006 року та свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 03.03.2007 року серії НОМЕР_1 , будівля кафе «Мармурове», яка належала ТОВ «АЛЬЯНС» на праві власності, мала площу приміщень 16,2 кв.м та площу забудови 24,4 кв.м.
Разом із тим, відповідно до технічного паспорта від 06.07.2016 року та декларації про готовність до експлуатації об`єкта №ДП143161970433 від 15.07.2016 року площа приміщень об`єкта становить 120,0 кв.м, а площа забудови - 129,1 кв.м.
У зв`язку із наведеним експертом встановлено, що площа будівлі кафе «Мармурове» відповідно до технічного паспорта від 06.07.2016 року та декларації про готовність до експлуатації об`єкта відрізняється від площі об`єкта відповідно до технічного паспорта 2006 року та свідоцтва про право власності від 03.03.2007 року, а різниця становить: по площі приміщень - 103,8 кв.м (120,0 кв.м - 16,2 кв.м), по площі забудови будівлі - 104,7 кв.м (129,1 кв.м – 24,4 кв.м).(т.1 а.с.85-99);

Оцінюючи надані сторонами і досліджені в судовому засіданні докази з точки зору належності, суд вважає, що описані вище докази є належними, так як відповідають критеріям визначеним в ст. 85 КПК України та підтверджують обставини, які підлягають доказуванню і мають значення для кримінального провадження.
Оцінюючи надані сторонами і досліджені в судовому засіданні докази з точки зору допустимості, суд звертає увагу, що відповідно до ч. 1 ст. 86 КПК України доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом.
Критеріями допустимості доказів є: належне процесуальне джерело (ч. 2 ст. 84 КПК України містить вичерпний перелік процесуальних джерел доказів, який розширеному тлумаченню не підлягає); належний суб`єкт збирання доказів (докази можуть бути зібрані тільки тими суб`єктами, які згідно з нормами КПК України мають на це право); належна процесуальна форма (встановлений КПК України порядок здійснення кримінального провадження в цілому і проведення окремих процесуальних дій).
Враховуючи, що ці критерії були дотримані органом досудового слідства, суд вважає за можливе визнати всі докази допустимими. 
Оцінюючи надані та дослідженні докази в їх сукупності, суд вважає, що їх достатньо для висновку про те, що вина ОСОБА_3 у вчиненні ним кримінального правопорушення доведена в повному обсязі і умисні дії останнього вірно кваліфіковані за ч. 4 ст. 197-1 КК України, а саме, самовільне будівництво будівлі на самовільно зайнятій земельній ділянці, яка відноситься до особливо цінних земель.

При визначенні виду та розміру покарання ОСОБА_3 суд виходить зі ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, який являється нетяжким злочином, даних про особу обвинуваченого, який судимий, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.
Обставин, що пом`якшують чи обтяжують покарання обвинуваченому, відповідно до ст. 66, 67 КК України, в судовому засіданні не встановлено. 

З урахуванням характеру та ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, конкретних обставин його вчинення, даних про особу обвинуваченого, а також вимог ст. 50 та ст. 65 КК України, суд дійшов висновку, що необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень є призначення покарання у виді позбавлення волі. На переконання суду, саме таке покарання відповідає засадам справедливості, співмірності та індивідуалізації кримінальної відповідальності, а також є достатнім для досягнення мети покарання.
Разом із тим, судом встановлено, що вироком Вищого антикорупційного суду від 08.04.2025 року ОСОБА_3 визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 5 ст. 191, ч. 5 ст. 27 ч. 2 ст. 28 ч. 4 ст. 358 КК України, та на підставі ч. 1 ст. 70 КК України призначено остаточне покарання у виді семи років позбавлення волі з позбавленням права обіймати керівні посади в органах державної влади, місцевого самоврядування, а також на підприємствах державної та комунальної форми власності строком на два роки, штрафу у розмірі 850 грн. та на підставі ст. 75 КК України його було звільнено від відбування призначеного основного покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку тривалістю три роки.

За таких обставин, враховуючи наявність попереднього вироку, який набрав законної сили, суд вважає за необхідне після призначення покарання за цим вироком застосувати положення ч. 4 ст. 70 КК України та визначити остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного цим вироком, більш суворим покаранням, визначеним вироком Вищого антикорупційного суд від 08.04.2025 року, визначивши до покарання у виді семи років позбавлення волі. 
Підстав для застосування до ОСОБА_3 положень ст. 69 КК України, а саме призначення покарання нижче нижчої межі встановленої санкцією статті суд не вбачає.

Згідно ч. 3 ст. 70 КК України, суд вважає за необхідне до основного покарання, призначеного за сукупністю злочинів, приєднати додаткове покарання, призначене вироком Вищого антикорупційного суд від 08.04.2025 року у виді позбавлення права обіймати керівні посади в органах державної влади, місцевого самоврядування, а також на підприємствах державної та комунальної форми власності строком на два роки.
В той же час, додаткове покарання у виді штрафу в розмірі 850 грн. не підлягає приєднанню до основного покарання, так як його сплачено обвинуваченим, що підтверджується квитанцією наданою в судовому засіданні. 

Разом із тим, оцінюючи сукупність встановлених обставин, зокрема, ступінь тяжкості злочину в якому він обвинувачується, який є нетяжким, дані про особу обвинуваченого, його поведінку після вчинення кримінального правопорушення, а також відсутність обставин, які б свідчили про неможливість виправлення без ізоляції від суспільства, суд доходить висновку про можливість виправлення обвинуваченого без реального відбування покарання. У зв`язку з цим суд вважає за можливе застосувати до обвинуваченого положення ст. 75 КК України та звільнити його від відбування основного покарання з випробуванням, що узгоджується з правовим висновком викладеним у Постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного суду від 23 вересня 2019 року у справі № 199/1496/17.

При цьому, суд враховує, що згідно ч. 1 ст. 75 КК України суд може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням лише при призначенні покарання у виді позбавлення волі на строк не більше п`яти років.
В той же час, згідно абзацу 2 ч. 1 ст. 75 КК України обмеження щодо застосування звільнення від відбування покарання з випробуванням, передбачені абзацом, не застосовуються, якщо суд приймає рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням у випадку затвердження угоди про визнання винуватості у кримінальних провадженнях щодо корупційних кримінальних правопорушень.
В цьому провадженні ОСОБА_3 засуджується не за корупційне кримінальне правопорушення, в результаті чого може бути звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком. 
В той же час, вироком Вищого антикорупційного суд від 08.04.2025 року призначено покарання у виді семи років позбавлення волі і в даному випадку суд не може при призначені покарань за сукупністю злочинів, визначити менш суворе покарання (ч. 2 ст. 70 КК України), ніж визначене вироком Вищого антикорупційного суд від 08.04.2025 року. Також Вищий антикорупційний суд звільнив обвинуваченого від відбуття основного покарання з випробовуванням, призначивши іспитовий строк.

Суд вважає, що застосування ст. 75 КК України в даному випадку можливе, так як таке звільнення застосоване Вищим антикорупційним судом і обмеження можливості його визначення за правилами ч. 4 ст. 70 КК України при призначенні покарання за нетяжкий злочин, порушує принцип недопустимості «повороту до гіршого».
Так, критерієм порівняння різних кримінально-правових заходів та/або способів їх реалізації з точки зору покращення/погіршення юридичного становища людини є ступінь втручання у її права і свободи залежно від характеру і тривалості зумовлених відповідними заходами обмежень, заборон та/або додаткових обов`язків і співвідношення їх з інтересами особи.
Призначення за вироком суду покарання завжди передбачає конкуренцію інтересів обвинуваченого щодо уникнення чи мінімізації негативних правових наслідків для себе й інтересу держави, який полягає у притягненні винної особи до кримінальної відповідальності в міру її вини. Зазначене зумовлюється юридичною природою покарання як передбаченого законом обмеження прав і свобод засудженого, що згідно зі ст. 50 КК застосовується за вироком суду з метою кари, виправлення особи і запобігання вчиненню нових злочинів. (Постанова ВП ВС від 07.12.2021 у справі № 617/775/20. 
Визначення законодавцем менш суворих правил призначення остаточного покарання за сукупністю злочинів, (на відміну від правил призначення покарання за сукупністю вироків), обумовлено фактом вчинення нового злочину до постановлення попереднього вироку, тобто до того як особу засуджено, що вона хоча й могла передбачити, однак розраховувала на ненастання таких негативних наслідків. Такі правила застосування покарань не повинні погіршувати становище засудженого і: тягти за собою призначення реального покарання, якщо для цього немає підстав визначених законом; або ж спричиняти неможливість застосування інституту звільнення від відбуття покарання з випробовуванням. 
В даному випадку, обвинувачений засуджується за вчинення нетяжкого злочину вчиненого до ухвалення попереднього вироку ВАКС і має право розраховувати на не погіршення свого становища. 
Таким чином, суд вважає, що заборона звільнення від відбуття покарання у даному випадку призведе фактично до направлення обвинуваченого до відбуття покарання у виді семи років позбавлення волі, що є неспівмірним з суспільною небезпекою злочину в якому він визначається винуватим, яке є нетяжким, а також неспівмірним із особою обвинуваченого, який не становить значної суспільної небезпеки та здатен виправити свою поведінку.

Цивільний позов в рамках вищевказаного кримінального провадження не заявлявся.

Витрати на залучення експерта та речові докази відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 374-376 КПК України, - 

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 197-1 КК України та призначити йому покарання у вигляді одного року позбавлення волі.
На підставі ч. 4 ст. 70 КК України призначити ОСОБА_3 остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання призначеного цим вироком, більш суворим призначеним вироком Вищого антикорупційного суду 08.04.2025, визначивши до відбування сім років позбавлення волі.
На підставі ч. 3 ст. 70 КК України до основного покарання, призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, приєднати додаткове покарання, призначене вироком Вищого антикорупційного суду 08.04.2025 у виді позбавлення права обіймати керівні посади в органах державної влади, місцевого самоврядування, а також на підприємствах державної та комунальної форми власності строком на 2 (два) роки. 

Звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного основного покарання на підставі ст. 75 КК України з випробовуванням, призначивши іспитовий строк три роки.
На підставі п. 1,2 ч. 1 та п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 наступні обов?язки:
1) періодично з?являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи;
3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана сторонами кримінального провадження до Дніпровського апеляційного суду через Соборний районний суд міста Дніпра протягом тридцяти діб з дня проголошення вироку суду.

Вирок підлягає негайному врученню прокурору та обвинуваченому.

Головуючий суддя:          ОСОБА_1