Справа № 502/686/26 

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 червня 2026 року м. Кілія

Кілійський районний суд Одеської області
у складі:
головуючого судді Масленикова О.А.
за участю секретаря судового засідання Скрипкіної А.Ю.
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 
до
Вилківської міської ради Ізмаїльського району Одеської області 
про
визнання права власності на спадкове майно,

В С Т А Н О В И В :

Позивач  ОСОБА_1 звернувся до Кілійського районного суду Одеської області з позовом до Вилківської міської ради Ізмаїльського району Одеської області про визнання права власності на спадкове майно. 
Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач в позовній заяві вказав, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його мати - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце проживання якої на час смерті зареєстровано за адресою АДРЕСА_1 . Факт проживання за вказаною адресою підтверджується довідкою виконавчого комітету Вилківської міської ради Ізмаїльського району Одеської області від 25.08.2021 року за №347. 
Після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , залишилося спадкове майно: право на земельну частку (пай) в колективному сільськогосподарському підприємстві «Дружба» с. Мирне, Ізмаїльський (Кілійський) район, Одеська область, розміром 2,9 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості). 
Право на земельну частку (пай) в колективному сільськогосподарському підприємстві «Дружба» с. Мирне, Ізмаїльський (Кілійський) район, Одеська область, розміром 2,9 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), належить померлій ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , на підставі рішення Кілійської районної державної адміністрації №236 від 12.06.1996 року, посвідченого сертифікатом ОД №0060279, виданий Кілійською районною державною адміністрацією 01.07.1996 року і зареєстрований там же 04.07.1996 року за №3417. 
Позивач є сином померлої ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження (виданим повторно) серії НОМЕР_1 від 17.03.2022 року, актовий запис №7, складений виконавчим комітетом Теплицької сільської ради Арцизького району Одеської області 30.01.1950 року. 
Спадкова справа до майна померлої ОСОБА_2 , не заводилася, будь-яких заяв про прийняття (відмову від прийняття) або про видачу свідоцтва про право на спадщину не подавалося. 
Спадщину, яка залишилася після смерті матері, прийняв позивач, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , фактично. Згідно ст. 549 Цивільного кодексу Української РСР (від 18.07.1963 року, із змінами, внесеними до нього), позивач вступив в управління та володіння спадковим майном.
Інших спадкоємців, пережившого чоловіка немає. 
В зв`язку з зазначеним позивач просив суд:
- визнати за позивачем, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , право власності на право на земельну частку (пай) в колективному сільськогосподарському підприємстві «Дружба» с. Мирне, Ізмаїльський (Кілійський) район, Одеська область, розміром 2,9 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), який належить померлій ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на підставі рішення Кілійської районної державної адміністрації №236 від 12.06.1996 року, посвідченого сертифікатом ОД №0060279, виданий Кілійською районною державною адміністрацією 01.07.1996 року і зареєстрований там же 04.07.1996 року за №3417, в порядку спадкування після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . 
Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, заявлені вимоги підтримав у повному обсязі.
Представник відповідача - Вилківської міської ради Ізмаїльського району Одеської області в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позовну заяву не надав. 
Беручи до уваги, що відповідач належним чином повідомлений про дату та час розгляду справи, в судове засідання повторно не з`явився, суд ухвалює заочне рішення по справі.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з відсутністю всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється
Дослідивши надані докази по справі, судом встановлено наступні юридичні факти та відповідні їм правовідносини:
Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , зареєстрованого 30.01.1950 року Виконавчим комітетом Теплицької сільської ради Арцизького району Одеської області та виданого повторно 17.03.2022 року Татарбунарським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Білгород-Дністровському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) вбачається, що ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_4 , батьками записані ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , актовий запис №7 від 30.01.1950 року /а. с. 8/.
Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 , виданого 10.02.1999 року Мирнівською сільською радою Кілійського району Одеської області, вбачається, що ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , актовий запис № 04 від 10.02.1999 року /а. с. 6/.
Відповідно до копії Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ОД № 0060279, виданого 01.07.1996 року Головою Кілійської районної державної адміністрації вбачається, що ОСОБА_2 , яка проживає в с. Мирне Кілійського району Одеської області на підставі рішення Кілійської районної державної адміністрації від 12.06.1996 року № 236, належить право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Дружба», розміром 2,9 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості). Вартість земельної частки (паю) становить один мільярд двісті сорок один мільйон крб. Сертифікат зареєстровано 04.07.1996 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №3417 /а. с. 9/.
Згідно повідомлення Ренійської державної нотаріальної контори Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) за вих. № 482/01-16 від 23.04.2026 року вбачається, що після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , спадкова справа не відкривалась, що також підтверджується інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) за № 84980315 від 23.04.2026 року. Та відповідно до Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру № 84980348 від 23.04.2026 року відомості в Спадковому реєстрі відносно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , як заповідача – відсутня /а.с.20-22/.
Згідно довідки №347 від 25.08.2021 року виданої Виконавчим комітетом Вилківської міської ради Ізмаїльського району Одеської області вбачається, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 постійно проживала та була зареєстрована в АДРЕСА_1 з 1970 року до дня смерті. На день смерті за вказаною адресою ніхто не був зареєстрований та не проживав /а.с.7/.
При ухваленні рішення суд керувався наступними правовими нормами:
У відповідності зі ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Згідно статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.
Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту права, встановлених цивільним законодавством, є, зокрема, його визнання.
За змістом ст. ст. 1, 9 Закону України від 14 лютого 1992 року «Про колективне сільськогосподарське підприємство» колективне сільськогосподарське підприємство є добровільним об`єднанням громадян у самостійне підприємство для спільного виробництва сільськогосподарської продукції та товарів і діє на засадах підприємництва та самоврядування. 
Право членів підприємства на пайовий фонд майна залежить від їх трудового внеску.
Пай є власністю члена підприємства. Право розпоряджатися своїм паєм за власним розсудом член підприємства набуває після припинення членства в підприємстві. Пай може успадковуватися відповідно до цивільного законодавства України та статуту підприємства.
Відповідно до п. 2 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» право на земельний пай одержали, зокрема, громадяни, які на момент паювання землі були членами сільськогосподарського акціонерного товариства і яких було включено до списку осіб, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. При паюванні вартість і розміри в умовних кадастрових гектарах земельних часток (паїв) всіх членів підприємства, кооперативу, товариства є рівними.
Згідно п. п. 5-6 Указу видача громадянам сертифікатів на право на земельну частку (пай) єдиного в Україні зразка та їх реєстрація провадяться відповідною районною державною адміністрацією. Після видачі громадянинові державного акта на право приватної власності на земельну ділянку сертифікат на право на земельну частку (пай) повертається до районної державної адміністрації.
У відповідності до п. 4 прикінцевих та перехідних положень Цивільного Кодексу України від 16 січня 2003 року № 435-IV, який набрав чинності з 1 січня 2004 року, даний Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов`язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності.
Ст. 524 ЦК УРСР (в редакції 1963 року) вказує на те, що спадкування здійснюється за законом і за заповітом.
Відповідно до вимог ст. 548 ЦК України (1963 р.), що діяв на момент відкриття спадщини, тобто на момент смерті спадкодавця ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.
Згідно зі статтями 549, 554 ЦК УРСР, спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Вищевказані дії повинні бути вчинені протягом шести місяців із дня відкриття спадщини.
Під фактичним вступом у володіння або управління спадковим майном, що підтверджує факт прийняття спадщини, маються на увазі різні дії спадкоємця по управлінню, розпорядженню і користуванню цим майном, підтриманню його в належному стані або сплаті податків та інших платежів тощо.
Фактичний вступ у володіння частиною спадкового майна розглядається як прийняття всієї спадщини, з чого б вона не складалася і де б вона не знаходилась.
Проаналізувавши встановлені обставини у справі, оцінивши надані докази у їх сукупності, суд приходить до висновку про доведеність факту прийняття спадщини позивачем після померлої матері ОСОБА_2 , адже, згідно ч. 5 ст. 1268 ЦК України передбачено, що незалежно від часу прийняття спадщини, вона належить спадкоємцеві з часу відкриття. Отже, фактично з моменту смерті  спадкодавця, позивач по справі, вважається таким, що прийняв спадщину, шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном.
Відповідно до п.п 4.20 п. 4 гл. 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року за № 296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22.02.2012 року за № 282/20595, видача свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку нотаріусом проводиться також за умови отримання витягу з Державного земельного кадастру, у тому числі шляхом безпосереднього доступу до нього.
Як зазначено в п.п 4.18 п. 4 гл. 10 розділу ІІ зазначеного Порядку за відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку.
Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Судом встановлено, що позивач не має можливості отримати свідоцтво про право власності на спадщину у нотаріуса, в зв`язку з чим суд приходить до висновку, що право позивача на спадщину підлягає судовому захисту в порядку ст. 16 ЦК України шляхом його визнання, а позов – задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 524, 527, 529, 549 ЦК УРСР, ст. ст. 12, 81, 207, 259, 263-265 ЦПК України, суд, 

В И Р І Ш И В :
Позов - задовольнити.
Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_2 , право власності на земельну частку (пай) в КСП «Дружба» в розмірі 2,9 умовних кадастрових гектарів без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), відповідно до сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ОД № 0060279, виданого Кілійською районною державною адміністрацією 01.07.1996 року, на підставі рішення Кілійської районної державної адміністрації від 12.06.1996 року № 236, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. 
Згідно ст. 284 ЦПК України заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
  Суддя Кілійського районного суду  	  О. А. Маслеников