Справа №443/735/26
Провадження №2-о/443/45/26

РІШЕННЯ
іменем України

29 квітня 2026 року         місто Жидачів

Жидачівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді     Равлінка Р.Г., 
секретар судового засідання    Рибакова І.І.,

провів у відкритому судовому засіданні в порядку окремого провадження в залі суду в м. Жидачеві розгляд справи за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: територіальна громада села Млиниська в особі Жидачівської міської ради Львівської області про встановлення факту постійного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини,-

за участю:
представника заявниці адвоката Яременка І.О.,

встановив:
Представник заявниці ОСОБА_1 , адвокат Яременко І.О., звернувся до суду із заявою, у якій просить встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом із ОСОБА_2 у АДРЕСА_1 на час відкриття спадщини, тобто на момент смерті останньої, що наступила ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Обґрунтування позиції сторін.
В обґрунтування вимог заявниці ОСОБА_1 , адвокат Яременко І.О., посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла тітка заявниці по материній лінії ОСОБА_2 .. Після смерті ОСОБА_2 відкрилась спадщина до складу якої, окрім іншого, увійшли земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Млиниської сільської ради, площею 0,5535 га, належні померлій на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серія ЯЖ №649682 від 26.12.2011. Згідно довідки Жидачівської міської ради №94 від 03.03.2026, ОСОБА_2 була зареєстрована одна в АДРЕСА_2 , однак фактично постійно проживала без реєстрації у своєї племінниці ОСОБА_1 по АДРЕСА_1 до дня своєї смерті, що наступила ІНФОРМАЦІЯ_2 . В Млиниській сільській раді посвідчено заповіт ОСОБА_2 за № 41 від 06.07.2007 в користь ОСОБА_1 .. Заявниця спадщину після смерті своєї тітки ОСОБА_2 прийняла, оскільки постійно проживала із нею на час відкриття спадщини, не заявляла про відмову від спадщини, а тому на підставі ч.3 ст.1268 Цивільного кодексу України, вважається такою, що її прийняла. Юридично спадкові права заявниця не оформляла, про що свідчить інформаційна довідка зі спадкового реєстру, де відсутня інформація про зареєстровані спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 .  З метою юридичного оформлення спадкових прав після смерті тітки, заявниця 26.03.2026 звернулася в Жидачівську державну нотаріальну контору, однак нотаріус відмовив у вчиненні нотаріальних дій. Причиною відмови вказано пропущений термін для подання заяви про прийняття спадщини. Зважаючи на положення ст. 1268 ЦК України, заявниця не пропустила піврічний строк для звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, оскільки остання фактично постійно проживала із своєю тіткою на час її смерті, не заявляла про відмову від спадщини, а тому її прийняла. Оскільки місце реєстрації заявниці відмінне від місця реєстрації проживання спадкодавиці на час її смерті, то для юридичного оформлення спадкових прав, заявниці необхідно в судовому порядку встановити факт її постійного проживання із спадкодавцею на час відкриття спадщини.

Процесуальні рішення, постановлені по справі.
Ухвалою судді Жидачівського районного суду Львівської області Равлінка Р.Г. від 09.04.2026 заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено до судового засідання на 29.04.2026 /а.с.20-21/.
Розгляд справи по суті відбувся 29.04.2026 за участі представника заявниці адвоката Яременка І.О., а також свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .. 

Заяви та клопотання сторін, узагальнення їх доводів та інші процесуальні дії у справі
В судовому засіданні представник заявниці ОСОБА_1 , адвокат Яременко І.О., заявлені вимоги підтримав повністю та просив їх задовольнити, покликаючись на підстави викладені у заяві.
Представник заінтересованої особи територіальної громади села села Млиниська в особі Жидачівської міської ради Львівської області, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, що підтверджується довідками про доставку електронного документа, що у відповідності до п. 2 ч. 4 ст. 128 ЦПК України, є належним врученням виклику у судове засідання, у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, заяв про розгляд справи за його відсутності не подав.
В судовому засіданні свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 пояснили, що ОСОБА_2 мала тільки чоловіка ОСОБА_5 , який помер раніше, а саме ІНФОРМАЦІЯ_3 та не мала дітей, а тому постійно проживала разом із заявницею – її племінницею ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у АДРЕСА_1 до моменту смерті, що наступила ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення свідків, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.
Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 08.10.1960, ОСОБА_6 народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що було зроблено відповідний запис №58, а її батьками є ОСОБА_7 та ОСОБА_8 /а.с.8/.
Згідно з свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_2 від 03.10.1981, ОСОБА_9 та ОСОБА_6 уклали шлюб 03.10.1981, про що було зроблено відповідний запис №18 та після укладення шлюбу дружині присвоєно прізвище « ОСОБА_10 » /а.с.9/.
Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 від 17.01.2011, ОСОБА_8 померла ІНФОРМАЦІЯ_4 у віці 88 років, про що було зроблено відповідний актовий запис №2 /а.с.10/.
Згідно з свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_4 від 23.03.2016, ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 у віці 88 років, про що було зроблено відповідний актовий запис №1 /а.с.11/.
Згідно з свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_5 від 23.02.1996, ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_5 у віці 70 років, про що було зроблено відповідний запис №7 /а.с.27/.
Відповідно до заповіту від 06.07.2007, зареєстрованого в реєстрі за №41, ОСОБА_2 все своє майно загальне, де б воно не було і з чого б воно не складалося, та все те, що буде належати їй на день смерті і на що вона за законом матиме право заповіла ОСОБА_1 /а.с.12/.
Згідно з довідкою №94 від 03.03.2026, виданою Млиниським старостинським округом Жидачівської міської ради, ОСОБА_2 була зареєстрована одна за адресою: АДРЕСА_2 , однак фактично постійно проживала разом із своєю племінницею ОСОБА_1 у АДРЕСА_1 до моменту своєї смерті, що наступила ІНФОРМАЦІЯ_2 . По даних Млиниського старостинського округу Жидачівської міської ради, правонаступником Млиниської сільської ради, відомостей щодо заборони та арешту на спадкове майно ОСОБА_2 розташоване на території с. Млиниська не має. Від імені ОСОБА_2 у виконкомі Млиниської сільської ради посвідчувався заповіт №41 від 06.07.2007 в користь ОСОБА_1 .. ОСОБА_1 прийняла спадщину після смерті ОСОБА_2 , вступивши в управління та володіння спадковим майном /а.с.13/.
Відповідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) №84682683 від 27.03.2026, за параметрами пошуку ОСОБА_2 інформація відсутня /а.с.14/.
Згідно з Державним актом на право власності на земельну ділянку серія ЯЖ № 649682 від 26.12.2011, ОСОБА_2 на підставі розпорядження Жидачівської райдержадміністрації від 12.05.2008 за №410 була власником земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Млиниської сільської ради Жидачівського району Львівської області /а.с.15/.
Згідно з постановою завідувача Жидачівською ДНК Матусека В.В. №123/02-31 від 26.03.2026, відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спадкове майно, у зв`язку з тим, що вона пропустила піврічний строк, передбачений цивільним законодавством на подання заяви /а.с.16/.

При вирішенні вимог судом підлягають застосуванню наступні норми чинного законодавства. 
Відповідно до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.      
Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.    
Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Відповідно до ч. 7 ст. 19 ЦПК України окреме провадження призначене для розгляду справ про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов для здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.         
Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.  
Згідно із ч. 1 п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про: встановлення фактів, що мають юридичне значення.   
В силу вимог ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.
Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.
Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 № 7, якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Оцінка доказів судом та висновки суду за результатами розгляду справи.
Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (ч. 1 ст. 12 ЦПК України). Даний принцип полягає у прояві в змагальній формі ініціативи та активності осіб, які беруть участь у справі.
Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин даної справи. Сторони зобов`язані визначити коло фактів, на які вони можуть посилатися як на підставу своїх вимог і заперечень, і довести обставини, якими вони обґрунтовують ці вимоги й заперечення (ч. 1ст. 81 ЦПК України), крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі.

Відповідно до ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Пленум Верховного Суду України у пункті 11 постанови «Про судове рішення у цивільній справі» від 18.12.2009 № 11 роз`яснив, що у мотивувальній частині рішення слід наводити дані про встановлені судом обставини, котрі мають значення для справи, їх юридичну оцінку та визначені відповідно до них правовідносини, а також оцінку усіх доказів.
Факт постійного проживання ОСОБА_1 разом із тіткою по материній лінії ОСОБА_2 у АДРЕСА_1 , на час відкриття спадщини, тобто на момент смерті останньої, що наступила ІНФОРМАЦІЯ_2 , підтверджується зібраними і дослідженими письмовими доказами, а також поясненнями свідків, які сумнівів у своїй належності та допустимості не викликають.
Встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавицею необхідно заявниці для отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом.

Беручи до уваги, що заявниця позбавлена можливості реалізувати своє право на спадкування в інший спосіб, окрім як встановлення у судовому порядку факту постійного проживання зі спадкодавицею на час відкриття спадщини, враховуючи досліджені письмові докази та покази свідків, суд дійшов висновку, що заяву слід задовольнити та встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом із ОСОБА_2 у АДРЕСА_1 на час відкриття спадщини, тобто на момент смерті останньої, що наступила ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Керуючись статтями 4,5,12,13,81,259,263-265,268, 315ЦПК України, суд,

вирішив:
Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: територіальна громада села Млиниська в особі Жидачівської міської ради Львівської області про встановлення факту постійного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини - задовольнити.
Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом із ОСОБА_2 у АДРЕСА_1 на час відкриття спадщини, тобто на момент смерті останньої, що наступила ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
Відповідно до частини 6 ст. 259 та частини 1 ст. 268 ЦПК України складання повного рішення суду відкладено на п`ять днів.
У зв`язку з оголошенням у судовому засіданні лише вступної та резолютивної частини судового рішення строк подання апеляційної скарги обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Повний текст рішення складено 01.05.2026.

Суддя       Р.Г. Равлінко