ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2026 року місто Київ.
Справа № 375/527/23
Апеляційне провадження № 22-ц/824/6447/2026
Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ
Головуючого судді: Желепи О.В.,
суддів: Верланова С.М., Соколової В.В.
за участю секретаря судового засідання Рябошапки М.О.
розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Іллінський Олександр Васильович, на рішення Рокитнянського районного суду Київської області від 12 листопада 2025 року (у складі судді Штифорук О.В., дата складення повного тексту рішення - 20 листопада 2025 року)
у справі за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Київська обласна енергопостачальна компанія», третя особа ПАТ «ДТЕК Київські регіональні електромережі» про захист прав споживачів,-

ВСТАНОВИВ

У березні 2023 року позивачка звернулася до суду з вищевказаним позовом.
Свої вимоги обґрунтовувала тим, що ОСОБА_1 являється власницею житлового будинку АДРЕСА_1 . Вказана обставина доводиться Інформаційною довідкою № 322350689 від 09 лютого 2023 року. Позивачка являється споживачем електричної енергії. На протязі 2021 року у позивачки виникла заборгованість по оплаті вартості спожитої електричної енергії у розмірі 2 164 грн 31 коп.
У грудні 2021 року вона звернулась до відповідача з питання укладення договору реструктуризації заборгованості. Працівники відповідача повідомили, що такий договір можливо буде укласти лише за умови попередньої оплати 30% заборгованості. Позивачка виконала зазначену умову, після чого повторно звернулась до відповідача. На цей раз їй відповіли, що потрібно сплатити додатково ще 777 грн.
Після того, як позивачка сплатила зазначену суму, вона втретє звернулась до відповідача за укладенням договору реструктуризації заборгованості. 21 лютого 2022 року близько 17 години 30 хвилин працівниками відповідача без будь яких попереджень було здійснено відключення житлового будинку позивачки від системи.
15 квітня 2022 року позивачка погасила заборгованість за спожиту електроенергію у повному обсязі (664 грн 23 коп) та звернулась до відповідача з питанням відновлення постачання електричної енергії до її житлового будинку, на що їй повідомили, що для підключення їй необхідно додатково заплатити 3 600 грн.
Позивачка не мала можливості сплатити такі кошти у зв`язку з відсутністю на той час заробітку та хворобою, окрім того, саму процедуру відключення електричної енергії вона вважала проведеною з порушенням вимог законодавства, оскільки завчасно не була попереджена про відключення. В разі отримання такого попередження, вона б вживала б термінових заходів для сплати заборгованості.
У зв`язку з наведеним 15 квітня 2022 року позивачка звернулась до Національної комісії що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (НКРЕКП) зі скаргою на дії працівників відповідача та проханням посприяти у терміновому відновленню електропостачання.
Листом № 3886/20.1/7-22 від 19 травня 2022 року НКРЕКП повідомила, що з метою перевірки обставин справи та врегулювання спірного питання витребувала від ПрАТ «ДТЕК Київські регіональні електромережі» та ТОВ «Київська обласна енергопостачальна компанія» копії відповідних документів та обґрунтовані пояснення. У зв`язку з тим, що протягом близько місяця після отримання зазначеного листа електропостачання відновлене не було, відповідь про результати скарги не була надана, позивачка повторно звернулась до НКРЕКП зі скаргою, у якій просила повідомити про результати розгляду скарги від 15 квітня 2022 року та зобов`язати ТОВ «Київська обласна енергопостачальна компанія» негайно усунути порушення прав споживача та відновити електропостачання.
Листом від 29 червня 2022 року за № 652/20.1/5-22 НКРЕКП повідомила, що відповідач, котрий являється оператором систем розподілу, мав право припинити постачання електричної енергії при наявності заборгованості, але здійснити таке припинення міг не раніше 5 днів після відповідного попередження, тобто, дії працівників відповідача по відключенню електропостачання були протиправними.
Позивач, вважає , що умов ПРРЕЕ дотримано не було, припинення постачання електричної енергії до будинку, що належить на праві власності позивачці, вчинене відповідачем неправомірно.
Крім того, позивачка погасила заборгованість по оплаті вартості використаної електричної енергії, у зв`язку з чим енергопостачання мало бути відновлене.
Вважає, що договір про реструктурізацію заборгованості № 000043229 від 18 листопада 2021 року є неукладеним, оскільки на її примірнику відсутні підпис та печатка уповноваженої особи відповідача, тому відключаючи її житловий будинок від електропостачання її мали письмово про це попередити.
У зв`язку з наведеним, позивачка просила суд стягнути з ТОВ «Київська обласна енергопостачальна компанія» моральну шкоду у розмірі 50 000 грн.
Рішенням Рокитнянського районного суду Київської області від 12 листопада 2025 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.
Не погоджуючись з таким рішенням суду, адвокат Іллінський О.В., який діє в інтересах позивачки ОСОБА_1 , 30 грудня 2025 року подав до Київського апеляційного суду апеляційну скаргу, якою просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.
Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що висновок суду про правомірність відключення працівниками відповідача будинку позивачки без попередження (оскільки вони діяли на підставі договору про реструктуризацію заборгованості) являється необгрунтованим та спростовується тією обставиною, що станом на 21 лютого 2022 року такий договір укладеним не був. Крім того, в ході розгляду справи працівниками відповідача було відновлено постачання електричної енергії до будинку позивачки без оплати нею вартості виконаних робіт, чим визнано протиправність власних дій по його відключенню.
Вважає, що висновок суду про недоведеність заподіяння моральної шкоди позивачці в результаті припинення постачання електричної енергії до її житлового будинку є необгрунтованим.
У відзиві ТОВ «Київська обласна енергопостачальна компанія» вважає, що рішення суду було ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, судом належно надано оцінку доказам по справі.Просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення Рокитнянського районного суду Київської області від 20 листопада 2025 року без змін.
У судовому засіданні, яке призначене на 14 квітня 2026 року представник відповідача - Кричевський В.В. заперечив проти доводів апеляційної скарги.
У судове засідання, яке призначене на 14 квітня 2026 року позивачка та її представник - адвокат Іллінський О.В. не з`явилися, про розгляд справи повідомлені судом належним чином, клопотань про відкладення чи розгляду без їх участі до суду не надходило, про причини неявки суд не повідомляли.
Адвокат Іллінський О.В. про розгляд справи повідомлявся судом шляхом направлення судової повістки до його електронного кабінету в підсистемі «Електронний суд».
Як вбачається зі звіту про доставку вихідної кориспонденції судова повістка була доставлена адвокату Іллінському О.В. до його електронного кабінету в підсистемі «Електронний суд» 05 лютого 2026 року о 12 годині 51 хвилин.
Згідно статті 372 ЦПК України суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано судом поважними.
Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
Верховний Суд у постанові від 01 жовтня 2020 року по справі №361/8331/18 висловився, що якщо представники сторін чи інших учасників судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.
У постанові Верховного Суду від 24 січня 2018 року у справі № 907/425/16 викладено позицію, що неявка осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час та місце судового розгляду справи є їх волевиявленням, яке свідчить про відмову від реалізації свого права на безпосередню участь у судовому розгляді справи та інших процесуальних прав, а тому не може бути перешкодою для розгляду судом апеляційної інстанції питання по суті.
З урахуванням наведено та з огляду на приписи ч. 2 ст. 372 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку про можливість розгляду справи за відсутності ОСОБА_1 та її представника - адвоката Іллінського О.В., які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового розгляду.
За правилами ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Заслухавши пояснення представника відповідач, доповідь головуючого судді Желепи О. В., дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. 
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Таким вимогам рішення суду першої інстанції відповідає.

Судом першої інстанції встановлено, що  ОСОБА_1  є власницею житлового будинку АДРЕСА_1 .
Вказана обставина доводиться Інформаційною довідкою № 322350689 від 09 лютого 2023 року. Позивачка є споживачем електричної енергії. На протязі 2021 року у позивачки виникла заборгованість по оплаті вартості спожитої електричної енергії у розмірі 2 164 грн 31 коп.
У грудні 2021 року позивачка звернулась до відповідача з питанням укладення договору реструктуризації заборгованості. Працівники відповідача повідомили, що такий договір можливо буде укласти лише за умови попередньої оплати 30% заборгованості. Позивачка виконала зазначену умову, після чого повторно звернулась до відповідача. На цей раз їй відповіли, що потрібно сплатити додатково ще 777 грн.
Після того, як позивачка сплатила зазначену суму, вона втретє звернулась до відповідача за укладенням договору реструктуризації заборгованості. 
21 лютого 2022 року близько 17 години 30 хвилин працівниками відповідача без будь- яких попереджень було здійснено відключення житлового будинку позивачки від системи.
15 квітня 2022 року позивачка погасила заборгованість за спожиту електроенергію у повному обсязі (664 грн 23 коп) та звернулась до відповідача з питанням про відновлення постачання електричної енергії до її житлового будинку, на що їй повідомили, що для підключення їй необхідно додатково заплатити 3 600 грн.
15 квітня 2022 року позивачка звернулась до Національної комісії що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (НКРЕКП) зі скаргою на дії працівників відповідача та проханням посприяти у терміновому відновленню електропостачання.
Листом № 3886/20.1/7-22 від 19 травня 2022 року НКРЕКП повідомила, що з метою перевірки обставин справи та врегулювання спірного питання витребувала від ПрАТ «ДТЕК Київські регіональні електромережі» та ТОВ «Київська обласна енергопостачальна компанія» копії відповідних документів та обґрунтовані пояснення. У зв`язку з тим, що протягом близько місяця після отримання зазначеного листа електропостачання відновлене не було, відповідь про результати скарги не була надана, позивачка повторно звернулась до НКРЕКП зі скаргою, у якій просила повідомити про результати розгляду скарги від 15 квітня 2022 року та зобов`язати ТОВ «Київська обласна енергопостачальна компанія»негайно усунути порушення прав споживача та відновити електропостачання.
Листом від 29 червня 2022 року за № 652/20.1/5-22 НКРЕКП повідомила, що відповідач, котрий являється оператором систем розподілу, мав право припинити постачання електричної енергії при наявності заборгованості, але здійснити таке припинення міг не раніше 5 днів після відповідного попередження, тобто, дії працівників відповідача по відключенню електропостачання були протиправними.
Відповідно до п 2.1. Договору про постачання електричної енергії постачальником універсаних послуг (редакція діє з 01 січня 2019 року) - за цим Договором Постачальник продає електричну енергію Споживачу для забезпечення потреб електроустановок Споживача, а Споживач оплачує Постачальнику вартість використаної (купованої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього Договору.
П. 5.3. Договору передбачено, що ціна на електричну енергію визначається Постачальником у разі дотримання умов надання універсальних послуг, визначених у пункті 3.1 глави 3 цього Договору та у відповідності до методики (порядку) розрахунку ціни на електричну енергію, затвердженої Регулятором.
Ціна електричної енергії має зазначатися Постачальником у рахунках про оплату електричної енергії за цим Договором, у тому числі у разі її зміни (п. 5.7. Договору).
Розрахунковим періодом за цим Договором є календарний місяць (п. 5.8. Договору).
Відповідно до п. 6.2. Договору, - Споживач зобов?язується, зокрема, забезпечувати своєчасну та повну оплату спожитої електричної енергії відповідно до умов цього Договору та пов?язаних з постачанням електричної енергії послуг згідно з умовами цього Договору.
Згідно п. 2.3 Договору обсяг проданої споживачу електроенергії визначається ОСР (оператором системи розподілу).
Згідно з умовами укладеного між сторонами Договору № 7000043229 про реструктуризацію заборгованості, а саме п. 2.4.1, у випадку порушення термінів погашення заборгованості ОСОБА_1 , Товариство мало право припинити надання послуг з постачання електричної енергії споживачу без додаткового попередження.
Так у п. 7.5. Правил роздрібного ринку електричної енергії передбачено, що «попередження про припинення постачання електричної енергії може надаватись споживачу в інший спосіб, передбачений договором з електропостачальником та договором з оператором системи або додатками до нього.
Відповідно до розрахунку за електроенергію за вересень 2021 року від 30 вересня 2021 року ОСОБА_2 мала заборгованість у сумі 2164,31 грн.
Згідно квитанції від 13 листопада 2021 року ОСОБА_1 сплатила на рахунок ТОВ «Київська обласна ЕК» суму 650 грн 00 копійок.
Відповідно до Акту звіряння розрахунків від 18 листопада 2021 року сума заборгованості ОСОБА_1 становила 1554,39 грн.
Згідно Заяви від 17 листопада 2021 року ОСОБА_1 просила укласти договір реструктуризації на суму 1554,39 грн на 6 місяців.
Відповідно до п. 1.2 договору № 7000043229 про реструктизацію заборгованості Кредитор надає Боржнику розстрочення оплати заборгованості на суму 1554,39 грн з ПДВ, а Боржник зобов?язується повністю оплатити заборгованість відповідно до узгодженого Сторонами Графіку погашення заборгованості.
Відповідно до графіку погашення заборгованості (Додаток 1 до договору № 7000043229 про розстрочку виконання зобов`язань) до 22 листопада 2021 року боржник мав сплатити 777,20 грн, та до 20 грудня 2021 року 777,19 грн.
Станом на 21 лютого 2022 року заборгованість з оплати за спожиту електричну енергію за особовим рахунком № НОМЕР_1 становила 903,27 грн (з ПДВ).
Згідно з умовами укладеного між сторонами Договору № 7000043229 про реструктуризацію заборгованості, а саме п. 2.4.1, у випадку порушення термінів погашення заборгованості ОСОБА_1 , Товариство мало право припинити надання послуг з постачання електричної енергії споживачу без додаткового попередження.
За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що дії по припиненню електропостачання до житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 без додаткового попередження були правомірними.
Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі (пункт 3 частини другої статті 11 ЦК України).
Особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи (частини перша, друга статті 23 ЦК України).
Тлумачення статті 23 ЦК України свідчить, що вона є нормою, яка має поширюватися на будь-які цивільно-правові відносини, в яких тій чи іншій особі було завдано моральної шкоди. Це, зокрема, підтверджується тим, що законодавець вживає формулювання «особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав».
Тобто можливість стягнення компенсації моральної шкоди ставиться в залежність не від того, що це передбачено нормою закону або положеннями договору, а від порушення цивільного права особи (див. постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 22 квітня 2024 року в справі № 279/1834/22 (провадження N 61-1382сво23)).
По своїй суті зобов`язання про компенсацію моральної шкоди є досить специфічним зобов`язанням, оскільки не на всіх етапах свого існування характеризується визначеністю змісту, а саме щодо способу та розміру компенсації.
Джерелом визначеності змісту обов`язку особи, що завдала моральної шкоди, може бути:
(1) договір особи, що завдала моральної шкоди, з потерпілим, в якому сторони домовилися зокрема, про розмір, спосіб, строки компенсації моральної шкоди; (2) у випадку, якщо не досягли домовленості, то рішення суду в якому визначається спосіб та розмір компенсації моральної шкоди (див., зокрема, постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 01 березня 2021 року у справі N 180/1735/16-ц (провадження № 61-18013сво18)).
(2) Зобов`язання про компенсацію моральної шкоди виникає за таких умов: наявність моральної шкоди; протиправність поведінки особи, яка завдала моральної шкоди; наявність причинного зв`язку між протиправною поведінкою особи яка завдала моральної шкоди та її результатом - моральною шкодою; вина особи, яка завдала моральної шкоди.
У разі встановлення конкретної особи, яка завдала моральної шкоди, відбувається розподіл тягаря доказування: (а) позивач повинен довести наявність моральної шкоди та причинний зв`язок; (б) відповідач доводить відсутність протиправності та вини. Завдання моральної шкоди - явище завжди негативне. Проте з цього не слідує, що будь-яка завдана моральна шкода породжує зобов`язання з її відшкодування. Покладення обов`язку відшкодувати завдану моральну шкоду може мати місце лише за умови, коли шкода була викликана протиправною поведінкою відповідальної за неї особи (див. постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 25 травня 2022 року в справі № 487/6970/20 (провадження №61-1132св22), постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05 грудня 2022 року в справі №214/7462/20 (провадження № 61-21130сво21)).
Гроші виступають еквівалентом моральної шкоди. Грошові кошти як загальний еквівалент всіх цінностей, в економічному розумінні «трансформують» шкоду в загальнодоступне вираження, а розмір відшкодування «обчислює» шкоду. Розмір визначеної компенсації повинен, хоча б наближено, бути мірою моральної шкоди та відновленого стану потерпілого.
При визначенні компенсації моральної шкоди складність полягає у неможливості її обчислення за допомогою будь-якої грошової шкали чи прирівняння до іншого майнового еквіваленту. Тому грошова сума компенсації моральної шкоди є лише ймовірною, і при її визначенні враховуються характер правопорушення, глибина фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступінь вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, інші обставини, які мають істотне значення, вимоги розумності і справедливості (див., зокрема, постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 25 травня 2022 року в справі № 487/6970/20 (провадження № 61-1132св22), постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05 грудня 2022 року в справі № 214/7462/20 (провадження № 61-21130сво21)).
Змагальність сторін є однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства (пункт 4 частини третьої статті 2 ЦПК України).
Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (частини перша-четверта статті 12 ЦПК України).
Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: 1) керує ходом судового процесу; 2) сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; 3) роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; 4) сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; 5) запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків (частина п`ята статті 12 ЦПК України).
Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (частина перша статті 81 ЦПК України).
Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України).
Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (частини перша-третя статті 89 ЦПК України).
Позивачкою не було надано належні та допустимі докази наявності моральної шкоди та підтвердження факту заподіяння позивачцівідповідачем моральних страждань внаслідок неправомірних дій належними та допустимими доказами. Крім того, відсутній причинно-наслідковий зв`язок між будь-якими діями відповідача.
За таких обставинколегія суддів погоджується з висновком суду першої інстації, що пов`язуючи відшкодування моральної шкоди з протиправними діями відповідача, позивачка не довела належними та допустимими доказами протиправність дій ТОВ «Київська обласна енергопостачальна компанія» щодо відключення її будинку від електропостачання та причинно-наслідкового зв`язку між шкодою та протиправними винними діями відповідача.
Доводиапеляційної скарги про те, що ОСОБА_1  не укладала Договір реструктуризації заборгованості № 000043229 від 18 листопада 2021 року, а саме в зв`язку з цим ТОВ «Київська обласна ЕК» не мала права на відключення електричної енергії за заборгованість, яка мала місце без попереднього попередження, колегія суддів відхиляє, з огляду на таке. 
Як вбачається з матеріалів справи, у судовому засіданні суду першої інстанції, було вивчено сам Договір реструктуризації заборгованості № 000043229 від 18 листопада 2021 року, який завірений належним чином підписами сторін. Крім того про бажання укладати Договір свідчить попередня заява ОСОБА_1  та оплата нею 30% заборгованості.
Доводипозивачки про те, що такий Договір не було укладено з боку ТОВ «Київська обласна ЕК» і саме тому вона вважала, що без попередження не можливо відключити електроенергію за заборгованість є безпідставними, оскільки суду був наданий договір підписаний обома сторонами. Крім того дії які вчиняла позивачка на виконання умов Договору реструктуризації заборгованості повністю спростовують її позицію, а саме були проведені оплати по погашенню заборгованості саме по даному Договору. 
Також позивачка зазначала, що оплату ОСОБА_1 в розмірі 777 грн в грудні місяці 2021 року було проведено до укладення Договору реструктуризації за наполяганням працівників ТОВ «Київська обласна ЕК», що повністю не відповідає дійсності і спростовується не тільки письмовими доказами (Договором реструктуризації заборгованості підписаного з обох сторін і зазначенням суми боргу та погодженим графіком погашення заборгованості, особовою карткою споживача в якій зазначено, що в грудні місяці 2021 року було сплачено 877,20 грн). 
Колегія суддів зауважує, що наявність у позивачки не підписаного з боку відповідача екземпляру Договору реструктуризації заборгованості не свідчить про те, що такий Договір не був укладений та не виконувався сторонами. 
Колегія суддів відхиляє доводи позивачки про те, що ОСОБА_1 було безоплатно відновлено постачання електричної енергії відповідачем під час розгляду справи, що свідчить про винуватість ТОВ «Київська обласна ЕК» у незаконному припиненні постачання електричної енергії, з огляду на таке.
Як вбачається з матеріалів справи, прийняте рішення про безоплатне відновлення електричної енергії було прийнято саме ПрАТ «ДТЕК КИЇВСЬКІ РЕГІОНАЛЬНІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ» і саме ними були проведені дії, щодо відновлення постачання електричної енергії ОСОБА_1 . 
Крім того, відповідно до абзаца 4 пункту 7.11 ПРРЕЕ встановлено, що на період розгляду судом спірних питань щодо порушення споживачем цих Правил та/ або умов договорів, наявність яких передбачена цими Правилами, припинення електропостачання такого споживача, пов`язане з оскаржуваним фактом порушення, не здійснюється за умови своєчасного надання споживачем до моменту відключення відповідної ухвали суду про прийняття позовної заяви до розгляду. Відкриття провадження у справі після факту відключення споживача є підставою для відновлення електропостачання. Норма права, встановлена в абзацу 4 пункту 7.11 ПРРЕЕ, є імперативною для суб`єкта постачання електричної енергії, якому належить право відключити споживача від електропостачання та відновити його. Зазначена норма права діє самостійно за наявності визначених в її гіпотезі умов, незалежно від наявності підстав для застосування судом заходів забезпечення позову (пункт 41 постанови Верховного Суду від 06.05.2024 у справі №922/5196/23). 
Крім того посилаючись на Лист НКРЕКП зазначає, що «Відповідач, котрий являється оператором систем розподілу, мав право припинити постачання електричної енергії при наявності заборгованості, але здійснити таке припинення міг не раніше 5 днів після відповідного попередження, тобто, дії працівників відповідача по відключенню електропостачання були протиправними». Тобто ототожнює ТОВ «Київська обласна ЕК» з оператором системи розподілу, яким він не є і не несе відповідальності за можливі неправомірні дії, що могли бути з боку ПрАТ «ДТЕК Київські регіональні електромережі» по процедурі припинення електричної енергії споживачу. 
Колегія суддів звертає увагу, що в діях саме ТОВ «Київська обласна ЕК» щодо припинення постачання електричної енергії споживачу ніяких порушень прав споживача не було.
Згідно ст. 375 ЦПК України, апеляційний суд залишає без задоволення апеляційну скаргу, а судове рішення суду першої інстанції без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Переглядаючи справу, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінив їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясував усі обставини справи, на які сторони посилалися, як на підставу своїх вимог і заперечень.
Колегія суддів встановила, що рішення суду є законним і обґрунтованим, судом додержано норми матеріального та процесуального права, а тому рішення суду відповідно до ст.375 ЦПК України необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.
Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 381-384, 389 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Іллінський Олександр Васильович, - залишити без задоволення.
Рішення Рокитнянського районного суду Київської області від 12 листопада 2025 року - залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.
Повний текст постанови складено 11 травня 2026 року.

Головуючий О.В. Желепа

Судді С.М. Верланов

В.В. Соколова