Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26.05.2026  	Справа №607/18692/25 Провадження №2/607/1299/2026	

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області
в складі : 
головуючого Ромазана В.В.
з участю секретаря Бойко О.В.
представника позивача ОСОБА_1 
представника відповідача ОСОБА_2 
представника третьої особи Вербіцької Г.Р.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача дочірнє підприємство «Авторитет» приватного підприємства «Східний масив» про відшкодування шкоди, завданої внаслідок залиття квартири,-
В С Т А Н О В И В :

І. Описова частина
1. Стислий зміст позовної заяви
Позивач ОСОБА_3 у вересні 2025 року звернувся до суду з позовом до  ОСОБА_4 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача дочірнє підприємство «Авторитет» приватного підприємства «Східний масив» про відшкодування шкоди, завданої внаслідок залиттям житлового приміщення.
В обґрунтування доводів позовних вимог позивачем зазначено про те, що він та його матері ОСОБА_5 належить на праві спільної часткової власності, а саме по 1/2 частці, квартира АДРЕСА_1 . 17.07.2025 відбулося залиття водою вказаного помешкання із квартири АДРЕСА_2 , що належить Відповідачу та розташована поверхом вище. Цього ж дня, комісією ДП «Авторитет» ПП «Східний масив» у складі головного інженера, майстра інженерних мереж та майстра дільниці складено Акт про залиття житлового приміщення, відповідно до якого встановлено, що постраждали (зіпсовані) стелі і стіни ванної кімнати, коридору та кухні. З візуального огляду затоплення квартири є неодноразовим, про що свідчить лущення штукатурки на стелі та появи плям та цвілі. Також, встановлено, що причиною залиття належної йому квартири є халатне поводження власника вище розташованої квартири АДРЕСА_2 або осіб, які там проживають із системою водопостачання внаслідок неправильного встановлення сантехніки (неякісна ізоляція душової кабіни). Відповідач під час складання акту про залиття відмовився надати доступ для обстеження системи водопостачання у квартирі АДРЕСА_2 представникам комісії, а також відмовився від підписання цього акту. Добровільно відшкодовувати завдані збитки Відповідач відмовився. Відповідно до висновку від 18 липня 2025 року ринкова вартість матеріального збитку (вартість робіт та будівельних матеріалів), який завданий позивачу внаслідок затоплення, складає з врахуванням заокруглень та з врахуванням податку на додану вартість 58 421,00 грн. Крім того, позивач стверджує, що внаслідок протиправної поведінки відповідача йому завдано моральну шкоду, яка полягає у душевних стражданнях, які він зазнав в результаті систематичного залиття квартири, постійному переживанні за стан власної квартири, вимушеність змін у життя, необхідності витрачання часу та зусиль для відновлення попереднього стану, тощо.
Відтак, Позивач просить стягнути з  ОСОБА_4 на його користь майнову шкоду в сумі 58 421,00 грн на відшкодування збитків, завданих затопленням квартири за АДРЕСА_1 , а також 10 000,00 грн грошового відшкодування моральної шкоди та судові витрати, понесені позивачем при розгляді даної справи.

2. Стислий зміст відзиву, відповіді на відзив та заперечень відповіді на відзив
02 березня 2026 року представником відповідача подано суду письмові пояснення, в яких сторона відповідача позовні вимоги на визнала, вважає їх необґрунтованими та безпідставними. Так, зазначив, що за весь час проживання Відповідача у квартирі АДРЕСА_2 у неї жодних аварійних ситуацій із системою водовідведення та водопостачання не було, а тому жодних збитків вона нікому не завдавала. Щодо акту від 05 серпня 2024 року на який покликається сторона позивача, Відповідач вважає, що такий не містить обов`язкових реквізитів, а тому не відповідає вимогам законодавства, відтак, на його думку, є неналежним та недопустимим доказом. Вказує, що назва вказаного документу не відповідає додатку №4 п. 2.3.6 Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій. Стороні відповідача не зрозуміло яким чином комісія дійшла висновку, що саме 02 серпня 2024 року мало місце затоплення квартири АДРЕСА_3 , а не в будь який інший день. Крім того в акті не зазначено часу залиття квартири, а також відсутні відомості власника квартири, що зазнала шкоди або осіб які там проживають, поверх та форму власності квартири, особу з вини якої сталось залиття, та їхні підписи, тощо. Також, вважає, що даному акті відсутні відомості, про те, що комісією здійснювався огляд квартири АДРЕСА_2 на предмет залиття квартири АДРЕСА_3 . Сторона відповідача вважає, що сам факт залиття та причини залиття квартири АДРЕСА_3 зазначені комісією в акті не підтверджуються доказами чи показами свідків. Зазначає, що представники ДП «Авторитет» ПП «Східний масив» та позивач не повідомляли ОСОБА_4 про проведення 05 серпня 2024 року огляду кв. АДРЕСА_2 на предмет залиття, а також жодних претензій останній із цього приводу не висловлювали. Крім того, Відповідач вважає, що звіт про оцінку матеріального збитку, складений оцінювачем, який надав позивач в обгрунтування розміру матеріальної шкоди, не може бути належним доказом, оскільки в ньому не зазначено, що останній обізнаний про кримінальну відповідальність. З цих підстав просить у задоволені позову відмовити в повному обсязі.
24.03.2026 через підсистему «Електронний суд» представником позивача подано письмові пояснення, в яких сторона позивач вважає, що обов`язковий перелік інформації, який має міститися в Актах є вичерпним. Звертає увагу суду на те, що згідно інформацією наданою Дочірнім підприємством «Авторитет» Приватного підприємства «Східний масив», а саме «Списком диспетчерських викликів по будинку б-вар Галицького 8» вбачається, що ОСОБА_6 01.02.2024, 15.03.2024 року двічі зверталася до диспетчерської служби обслуговуючого підприємства з приводу «протікання труби опалення» та «протікання рушникосушки в квартирі». За наслідками виїзду працівників обслуговуючого підприємства встановлено, що рушникосушка потребує ремонту та у ванній кімнаті виявлено неякісну ізоляцію душової кабіни, що ймовірно спричиняє затікання про що було складено відповідний Акт від 15.03.2024 року. Звертає увагу суду на те, що у Акті від 17.07.2025 року зафіксовано, що особа, яка перебувала у квартирі АДРЕСА_2 відмовилась надати доступ для обстеження системи водопостачання у квартирі представника комісії, а також відмовилась від підпису цього Акту. 
01 квітня 2026 року через підсистему «Електронний суд» представником третьої особи надано суду письмові пояснення у яких останній зазначає, що Акт про залиття житлового приміщення від 17 липня 2025 року складено працівниками підприємства відповідно до вимог Правил. Вказаний акт містить всі обов`язкові реквізити, передбачені додатком №4 до зазначених Правил, а саме: дату складання, склад комісії, адресу обстеження, опис наслідків залиття, визначення причини залиття, відповідні підписи та примітки. Доводи сторони відповідача щодо невідповідності Акту про залиття встановленій формі вважає безпідставними. За результатами обстеження, зафіксованого в Акті від 17.07.2025 року, достеменно встановлено, що залиття квартири АДРЕСА_3 відбулося із квартири АДРЕСА_2 , розташованої поверхом вище та причиною такого залиття встановлено - неналежний технічний стан сантехнічного обладнання у квартирі АДРЕСА_2 , зокрема ймовірну неякісну ізоляцію душової кабіни. Вказаний висновок не є припущенням, а ґрунтується на: 1). попередніх зверненнях відповідача; 2). зафіксованих фактах протікань; 3) актах обстеження від 15.03.2024 року та 05.08.2024 року. Таким чином, встановлена у Акті причина залиття є логічною, послідовною та підтвердженою. Крім того, констатує, що у Акті від 17 липня 2025 року зафіксовано факт відмови мешканця квартири АДРЕСА_2 у наданні доступу для обстеження, що об?єктивно обмежило можливість проведення повного технічного огляду. Разом з тим, така відмова не спростовує встановлених обставин та не впливає на дійсність складеного Акту. ОСОБА_4 неодноразово зверталась у ДП «Авторитет» із заявками щодо усунення сантехнічних несправностей у належній їй квартирі. Представником ДП «Авторитет» було оглянуто квартиру АДРЕСА_2 за зверненням ОСОБА_4 та встановлено наявні сантехнічні несправності. Під час одного з таких обстежень було встановлено, що рушникосушка потребує ремонту та у ванній кімнаті наявна неякісна ізоляція душової кабіни, що може спричинити затікання води. Водночас, звертає увагу суду на те, що під час подальшого комісійного обстеження, яке проводилось з метою фіксації обставин затоплення квартир позивача та складання відповідного акту, відповідач відмовив у наданні доступу до своєї квартири, що було відображено в акті. Таким чином, на думку третьої особи, зазначення в акті відмови в доступі стосується моменту його складання та не спростовує того, що раніше доступ до квартири надавався самим відповідачем у межах його звернень. Більше того, така відмова у доступі під час складання акту від 17 липня 2025 року фактично унеможливила повне обстеження приміщення. 

3.Процесуальні дії та хронологія руху справи в суді
Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 12 вересня 2025 року відкрито провадження у цивільній справі та постановлено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження.
Протокольною ухвалою від 28.11.2025 у даній справі закрито підготовче провадження, а справу призначено для розгляду по суті.
Представник позивача ОСОБА_3 - адвокат Пньов П.О. у судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив задовольнити з підстав викладених у позові та додаткових письмових поясненнях.
Представник відповідача ОСОБА_4 - адвокат Ващук Я.С. у судовому засіданні щодо задоволення позову заперечив та просив відмовити в повному обсязі з підстав викладених у письмових поясненнях.
Представник третьої особи ДП «Східний масив плюс» приватного підприємства «Східний масив»у судовому засіданні вважає, що даний позов слід задовольнити. Додатково суду пояснила, що 17 липня 2025 року працівниками зазначеного підприємства складено акт про затоплення квартири АДРЕСА_4 . Затоплення відбулось 17 липня 2025 року, та про причину такого затоплення вказано у акті, а також те, що обстеження квартири АДРЕСА_2 не відбулось через відмову мешканця квартири АДРЕСА_2 надати доступ для такого обстеження. Вважає, що такий акт повністю відображає дату його складання (число, місяць, рік); прізвища, ініціали та займані посади членів комісії; прізвище, ім`я, по батькові власника (наймача, орендаря) квартири, що зазнала шкоди; адреса квартири; квартиру, з якої сталося залиття; характер залиття та його причини; обсяг пошкодженого залиттям майна; висновок комісії щодо встановлення вини особи, що вчинила залиття, що відповідає вимогам п. 2.3.6 Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 року № 76. 

ІІ. Мотивувальна частина
1. Фактичні обставини, встановлені судом 
Квартира АДРЕСА_1 , належить на праві спільної часткової власності позивачу ОСОБА_3 та його матері ОСОБА_5 у розмірі 1/2 частки, що стверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно №26605376 від 05 липня 2010 року.
Згідно технічного паспорту на квартиру АДРЕСА_1 , замовником у якому є ОСОБА_7 та ОСОБА_5 вбачається технічні характеристики зазначеної квартири, зокрема те, що вона розташована на 4 поверсі 5 поверхового будинку, являє собою окрему квартиру, що складається із 2 житлових кімнат. Житлова площа квартири складає 29,1 кв.м., загальна площа – 46,0 кв.м.
Власником квартири АДРЕСА_5 , загальною площею 45,5 кв.м., житловою 28,6 кв.м., яка розташована над квартирою позивача на п`ятому поверсі п`ятиповерхового будинку є ОСОБА_4 , що стверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 28.11.2025 №454202565.
Місце розташування квартир позивача та відповідача підтверджено копією викопіювання з інвентарної справи за адресою АДРЕСА_6 наданого представником третьої особи. 
З інформації, наданої ДП «Авторитет» ПП «Східний масив» від 12.03.2026 №12-03-26-1, наданої на запис представника позивача вбачається, що за період з 01.01.2024 по 31.12.2025 на диспетчерську службу підприємства зафіксовані виклики від співвласника квартири АДРЕСА_3 ОСОБА_3 та власника квартири АДРЕСА_2 ОСОБА_8 у будинку АДРЕСА_6 , а саме:
-01.02.2024 року надійшло звернення від власника квартири АДРЕСА_2 щодо протікання труби опалення у квартирі;
-15.03.2024 надійшло звернення від власника квартири АДРЕСА_2 щодо протікання рушник осушки у квартирі (зроблено огляд, акт від 15.03.2024);
-17.07.2025 надійшло звернення від співвласника квартири АДРЕСА_3 ОСОБА_3 щодо затоплення квартири сусідами, які проживають поверхом вище (зроблено огляд, акт від 17.07.2025).
Крім цього, 05.08.2024 ОСОБА_3 звертався із усним повідомленням про те, що 02.08.2024 власниками квартири, розташованої поверхом вище було затоплено його квартиру. Працівниками підприємства того ж дня здійснено вихід на місце, проведено обстеження та складений відповідний акт.
Зазначені обставини підтверджено витягом із Списків диспетчерських викликів по будинку АДРЕСА_6 з 01.01.2024 по 31.12.2025 наданого представником третьої особи. 
Із копії акту від 15.03.2024, складеного комісією у складі майстра з експлуатації інженерних мереж ДП «Авторитет» ПП «Східний масив» Скалія В.В., майстрів дільниці ОСОБА_9 , ОСОБА_10 вбачається, що 15.03.2024 на диспетчерську службу підприємства поступило звернення від власника квартири АДРЕСА_5 з приводу протікання рушник осушки. При обстеженні виявлено, що рушник осушка потребує ремонту. Також у ванній кімнаті виявлено неякісну ізоляцію душової кабіни, що ймовірно спричиняє затікання. Власнику квартири АДРЕСА_2 , рекомендовано провести інженерні мережі у належний стан. 
Як вбачається із акту від 05.08.2024, складеного комісією у складі майстра з експлуатації інженерних мереж ДП «Авторитет» ПП «Східний масив» Скалія В.В., майстрів дільниці ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , 02.08.2024 було частково затоплено квартиру АДРЕСА_4 . При обстеженні виявлено мокре п`ятно в кутку на кухні та у ванній кімнаті в квартирі АДРЕСА_3 . Ймовірною причиною вказаного затоплення є неякісна ізоляція душової кабіни в квартирі АДРЕСА_2 за вищевказаною адресою. Також, із слів власника квартири АДРЕСА_3 його квартира була серйозно затоплена в березні 2024 року під час ремонту та заміни труб у квартирі АДРЕСА_2 . Вода лилась по стінах та стелі у ванній кімнаті та коридору здулись шпалери. 
Із копії акту про залиття житлового приміщення від 17.07.2025, складеного комісією в складі представників ДП «Авторитет» ПП «Східний масив» - управителя багатоквартирного будинку АДРЕСА_6 : головного інженера ОСОБА_11 , майстра інженерних мереж ОСОБА_12 , майстра дільниці ОСОБА_10 вбачається, що ними була обстежена квартира АДРЕСА_1 на предмет її залиття з вище розташованої за цією адресою квартири АДРЕСА_2 . Квартира АДРЕСА_3 розташована на четвертому поверсі п?ятиповерхового будинку та складається з двох кімнат. На день обстеження комісія встановила: внаслідок залиття в квартирі АДРЕСА_3 постраждали (зіпсовані) стелі і стіни ванної кімнати, коридору та кухні. З візуального огляду затоплення є неодноразовим, про що свідчить лущення штукатурки на стелі та поява плям і цвілі. В результаті обстеження виявлено причиною залиття є халатне поводження власника вище розташованої квартири АДРЕСА_2 або осіб, які там проживають з системою водопостачання внаслідок неправильного встановлення сантехніки у цій квартирі (ймовірно причиною є неякісна ізоляція душової кабіни). Мешканець квартири АДРЕСА_2 відмовився надати доступ для обстеження системи водопостачання у квартирі представникам комісії, а також відмовився від підпису цього Акту.
17 липня 2025 року між ОСОБА_3 та ФОП ОСОБА_13 укладено договір №30 на проведення незалежної оцінки майна, відповідно до якого предметом цього Договору є надання «Виконавцем» за дорученням «Замовника» послуг щодо незалежної оцінки вартості майна (код ДК 021:2015-79310000-0 Послуги з проведення ринкових досліджень), а саме: матеріального збитку (вартість робіт та будівельних матеріалів).
Як слідує з звіту про оцінку вартості матеріального збитку, який завданий власнику двокімнатної квартири АДРЕСА_1 , внаслідок затоплення, ринкова вартість матеріального збитку (вартість робіт та будівельних матеріалів), який завданий власнику двокімнатної квартири, загальною площею 46,0 м', житловою площею 29,1 м, та знаходиться за адресою: АДРЕСА_7 внаслідок затоплення, складає з врахуванням заокруглень та з врахування податку на додану вартість складає 58 421,00 грн.
У Звіті наявний Акт обстеження двокімнатної квартири, загальною площею 46,0 кв.м., що знаходиться за адресою АДРЕСА_7 , після її затоплення, згідно якого, комісією у складі: оцінювача ОСОБА_13 та інженера – проектувальника ОСОБА_14 та у приступності власника квартири проведено візуальне обстеження двокімнатної квартири, загальною площею 46,0 кв.м, яка розташована на четвертому поверсі п?ятиповерхового панельного житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_7 після її затоплення. На день обстеження комісія встановила: під час залиття в квартирі АДРЕСА_3 виявлені сліди замокання стелі кухні (наявність вологих плям), загальною площею 6,2 м, замокання стелі та стін у приміщенні ванної, загальною площею 2,8 кв.м. та у приміщенні коридору, загальною площею 4,7 кв.м. В кухні та ванній на стелі (водяне пофарбування) наявні сліди затікання, потребує ремонту та побілки стеля та стіни, у коридорі замокли стіни, відставання шпалер від основи. Після затоплення даної квартири необхідно провести наступні ремонті роботи: очищення внутрішніх поверхонь стелі та стін, антисептування водяними сумішами, шпаклювання стелі, відкосів та стін, пофарбування стелі та стін, знімання шпалер та обклеювання стін шпалерами.
Крім того, у Звіті наявний локальний кошторис на будівельні роботи № 02-01-01 на ремонтні роботи, капітальний ремонт приміщень кв. АДРЕСА_1 , згідно якого, вартість ремонту зазначеної квартири складає – 46 857,00 грн. Також вказано, що податок на додану вартість при визначені матеріального збитку оцінювачем визначено у розмірі 9 737 грн. 

2. Мотиви, з яких виходить суд та застосовані норми права
Відповідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь–якими не забороненими способами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.
Кінцевою метою будь–якого звернення до суду є відновлення порушеного права та відшкодування шкоди, завданої неправомірними діями. 
За змістом ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч. 1 ст. 4 ЦПК України).
Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч. ч. 1-4 ст. 12 ЦПК України).
Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Статтями 15 та 16 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених ч. 2 ст. 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.
Згідно із ч. 1 ст. 383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва.
Статтею 10 ЖК України визначено, що громадяни зобов`язані дбайливо ставитися до будинку, в якому вони проживають, використовувати жиле приміщення відповідно до його призначення, додержувати правил користування жилими приміщеннями, економно витрачати воду, газ, електричну і теплову енергію. Жилі будинки і жилі приміщення не можуть використовуватися громадянами на шкоду інтересам суспільства.
У відповідності до статті 151 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності жилий будинок (квартиру), зобов`язані забезпечувати його схоронність, провадити за свій рахунок поточний і капітальний ремонт, утримувати в порядку прибудинкову територію.
Статтею 179 ЖК України передбачено, що користування будинками (квартирами) державного і громадського житлового фонду, фонду житлово-будівельних кооперативів, а також приватного житлового фонду та їх утримання здійснюється з обов`язковим додержанням вимог Правил користування приміщеннями жилих будинків і прибудинковими територіями, які затверджуються Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до п.7 Правил користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків, затверджених постановою КМ України «Про механізм впровадження Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» №572 від 08 жовтня 1992 року, власник та наймач (орендар) квартири зобов`язаний використовувати приміщення житлових будинків за призначенням, забезпечувати збереження жилих і підсобних приміщень квартир та технічного обладнання будинків, дотримувати правил пожежної безпеки, проводити за власні кошти ремонт квартири. 
Відповідно до абз. 2 п. 2.3.6 Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 року № 76, у разі аварії і залиття квартир складається відповідний акт.
Додатком 4 до вказаних Правил встановлено форму акта, з якої вбачається, що в ньому повинно бути відображено: дату складання акта (число, місяць, рік); прізвища, ініціали та займані посади членів комісії; прізвище, ім`я, по батькові власника (наймача, орендаря) квартири, що зазнала шкоди; адреса квартири, поверх, форма власності; прізвище, ім`я, по батькові власника (наймача, орендаря) квартири, з вини якого сталося залиття; адреса квартири, поверх, форма власності; характер залиття та його причини; завдана матеріальна шкода (обсяги необхідного ремонту приміщень квартири, перелік пошкоджених внаслідок залиття речей та їх орієнтовна вартість); висновок комісії щодо встановлення вини особи, що вчинила залиття.
Основною метою при складанні акту залиття квартири є встановлення причин залиття, та осіб, відповідальних за спричинену шкоду.
Зазначена правова позиція знайшла своє відображення у постанові ВС від 11 грудня 2018 року у справі №759/4781/16ц.
Утримання та ремонт (своєчасна заміна) внутрішньо квартирних мереж водопостачання є обов`язком власника квартири, що передбаченого п.7 вищенаведених Правил, ст.151 ЖК України. 
За змістом положень ч. 3 ст. 386 ЦК України власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової і моральної шкоди.
У ч.ч. 1, 2 ст. 22 ЦК України визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, зокрема, є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).
Таким чином, під збитками необхідно розуміти фактичні втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, витрати, вже зроблені потерпілим, або які мають бути ним зроблені, та упущену вигоду. При цьому такі витрати мають бути безпосередньо, а не опосередковано пов`язані з відновленням свого порушеного права, тобто з наведеного випливає, що без здійснення таких витрат неможливим було б відновлення свого порушеного права особою.
Стягнення збитків є одним із видів цивільно-правової відповідальності, для застосування якої потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками і вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає.
При цьому такі витрати мають бути необхідними для відновлення порушеного права та перебувати у безпосередньому причинно-наслідковому зв`язку з порушенням.
Статтею 1166 ЦК України визначено, що шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Згідно роз`яснень, викладених в пункті 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27 березня 1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини. Таким чином, умовою покладення на відповідача відповідальності за шкоду, завдану позивачу, є наявність вини останньої у спричиненні вказаної шкоди.
Статтею 1192 ЦК України визначено, що розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.
Таким чином, цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини, якщо у процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди.
З огляду на викладене та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності й диспозитивності цивільного процесу, саме на відповідача покладено обов`язок доведення відсутності вини у завданні шкоди, а позивач доводить наявність шкоди та її розмір (постанова Верховного Суду у постанові від 13 листопада 2019 року у справі № 757/31418/15-ц).
Предметом доказування під час судового розгляду є факти, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення, як встановлено ч. 2 ст. 77 ЦПК України.
Згідно з ч. 1 ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.
Відповідно до ч. 5 ст. 12 ЦПК України, суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: керує ходом судового процесу; сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.
Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.
Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Як уже зазначав суд, позивач є співвласником квартири АДРЕСА_1 . Актом про залиття житлового приміщення від 17.07.2025 року, який суд вважає належним та допустимими доказом, комісією за участю представників ДП «Авторитет» ПП «Східний масив» встановлено факт затоплення зазначеної квартири 17.07.2025 року, у якому зафіксовано наслідки зазначеної події. Так, на день обстеження комісією встановлено, що внаслідок залиття в квартирі АДРЕСА_3 постраждали (зіпсовані) стелі і стіни ванної кімнати, коридору та кухні. З візуального огляду затоплення є неодноразовим, про що свідчить лущення штукатурки на стелі та поява плям і цвілі. В результаті обстеження виявлено причиною залиття є халатне поводження власника вище розташованої квартири АДРЕСА_2 або осіб, які там проживають з системою водопостачання внаслідок неправильного встановлення сантехніки у цій квартирі (ймовірно причиною є неякісна ізоляція душової кабіни). При цьому, у зазначеному письмовому доказі зафіксовано дата складання акта (число, місяць, рік); прізвища, ініціали та займані посади членів комісії; прізвище, ім`я, по батькові власника (наймача, орендаря) квартири, що зазнала шкоди; адреса квартири; квартиру, з якої сталося залиття; характер залиття та його причини; обсяг пошкодженого залиттям майна; висновок комісії щодо встановлення вини особи, що вчинила залиття. Також, суд відкидає твердження представника відповідача про те, що Відповідачу не було відомо про місце та час проведення обстеження квартири позивача, у тому числі у належній їй квартирі, оскільки зазначеним доказом підтверджено, що мешканець квартири АДРЕСА_2 відмовився надати доступ для обстеження системи водопостачання у квартирі представникам комісії, а також відмовився від підпису цього Акта. Докази, які б спростовували зазначені обставини стороною відповідача не надано.
Суд, відкидає твердження відповідача про те, що у квартирі АДРЕСА_2 за вказаною адресою не виникало жодних аварійних ситуацій із системами водопостачання та водовідведення, оскільки такі доводи спростовуються наявними у матеріалах справи належними та допустимими доказами, зокрема списком диспетчерських викликів по будинку АДРЕСА_6 за період з 01 січня 2024 року по 31 грудня 2025 року, із якого вбачається, що ОСОБА_4 неодноразово зверталась до диспетчерської служби підприємства з приводу аварійних ситуацій у належній їй квартирі, а саме: 01.02.2024 року та 15.03.2024 року. При цьому, зазначені обставини підтверджено наведеними судом актом від 15.03.2024, складеним комісійно представниками ДП «Авторитет» ПП «Східний масив» у якому зазначено, що при обстеженні квартири АДРЕСА_5 виявлено неякісну ізоляцію душової кабіни, що спричиняє затоплення. Зазначений факт не спростований стороною відповідача. 
Також, як звертав увагу суд вище, у пункті 2.3.6 Правил утримання житлових будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 року № 76, зареєстрованих в Мін`юсті 25 серпня 2005 року за №927/11207 передбачено, що у разі залиття, аварії квартири складається відповідний акт, форма якого затверджена додатком № 4. Відповідно до даного додатку акт повинен містити дані про події, які відбулись, наслідки таких подій, причину залиття, винну особу, яка здійснила неправомірні дії, та підписи осіб, у присутності яких такий акт складено.
Судом встановлено, що наданий позивачем акт про залиття житлового приміщення від 17.07.2025, який встановлено факт залиття його квартири, за формою та змістом відповідає визначеній формі та узгоджується із іншими доказам у справі, а наведені в ньому дані підтверджують дані про подію, яка мала місце 17.07.2025, її наслідки та причину такого залиття. 
При цьому, ОСОБА_4 не спростувала належними та допустимими доказами зазначені у ньому обставини, хоча це є процесуальним обов`язком Відповідача, оскільки у спірних правовідносинах діє презумпція вини заподіювача шкоди.
Відтак, з огляду на вищевикладене, суд дійшов до переконання про доведеність того факту, що залиття квартири в АДРЕСА_7 , сталося із вини власника квартири АДРЕСА_2 , а саме відповідача ОСОБА_4 .
Також, суд відкидає твердження представника Відповідача про те, що у акті про залиття житлового приміщення від 17 липня 2025 відсутній підпис ОСОБА_4 , відтак, зазначений доказ є неналежним та недопустимим, оскільки не підписання акту відповідачем не впливає на його правильність, оскільки зворотнього останній не довів. Відтак, якщо власник квартири, у якій сталася аварійна ситуація, що спричинила залиття, не підписав письмовий акт обстеження, це не призведе до втрати таким документом юридичної сили, а отже й доказового значення для справи.
Зазначена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 12 листопада 2018 у справі № 753/20314/15,
Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із пошкодженням її майна.
Згідно з ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка завдала, за наявності її вини.
У відповідності з роз`ясненнями, викладеними у п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», при визначенні розміру відшкодування моральної шкоди суд приймає до уваги стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його житті, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити з засад розумності, виваженості та справедливості.
Європейський суд з прав людини вказує, що оцінка моральної шкоди по своєму характеру є складним процесом, за винятком випадків коли сума компенсації встановлена законом (STANKOV v. BULGARIA,№ 68490/01, § 62, ЄСПЛ, 12 липня 2007 року).

ІІІ. Висновки суду за результатами розгляду позовної заяви.
Суд заслухавши пояснення сторін та їх представників, дослідивши та оцінивши докази у справі, а також у їх сукупності доходить до переконання, що позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача дочірнє підприємство «Авторитет» приватного підприємства «Східний масив» про відшкодування шкоди, завданої внаслідок залиття квартири слід задовольнити частково, стягнувши із ОСОБА_4 у користь ОСОБА_3 заподіяну матеріальну шкоду у розмірі 46 857 грн., а також 2000 грн. заподіяної моральної шкоди.
Вирішуючи вимоги позивача у частині відшкодування завданої йому матеріальної шкоди, суд приймає до уваги висновок про вартість матеріального збитку, який завданий власнику двокімнатної квартири, загальною площею 46,0 кв.м., житловою площею 29,1 кв.м., що знаходиться за адресою АДРЕСА_7 внаслідок затоплення та який не спростований стороною Відповідача. Відтак, вважає, що позивач зазначеними вище доказами, які проаналізовані судом, довів завдану йому шкоду, протиправність дій відповідача, причинно-наслідковий зв`язок між ними, що призвело до залиття квартири позивача, суд доходить висновку, що завдана позивачу шкода підлягає відшкодуванню відповідача у загальному розмірі 46 857,00 грн., без урахування ПДВ. Так, податок на додану вартість становить 20 відсотків бази оподаткування та додається до ціни товарів/послуг (пп. 194.1.1 п. 194.1 ст. 194 Податкового кодексу України). База оподаткування ПДВ визначається відповідно до ст. 188 ст. 192 ПКУ. У поданому Звіті оцінювача, зазначено, що розмір заподіяної шкоди, яку він визначив у 58421 грн. включено ПДВ, яке складає 10 353 грн. При цьому, виконавець послуг із ремонту майна Позивача може бути як платником ПДВ, так і не бути платником ПДВ, з достовірністю підтвердженим на даний час розміром матеріальної шкоди буде вартість ремонту без урахування ПДВ на такі матеріали. В матеріалах справи відсутнє документальне підтвердження, як факту оплати проведеного позивачем ремонту його квартири, так і того факту, що платник послуг, який буде проводити такий ремонт, є платником ПДВ, а тому суд вважає, що відсутні підстави для відшкодування позивачу вартості складових та матеріалів із врахуванням ПДВ.
Визначаючи розмір моральної шкоди, заподіяної діями відповідача внаслідок залиття (псування) майна належного ОСОБА_3 , суд виходить з того, що внаслідок затоплення квартири ОСОБА_3 , як співвласник, був позбавлений можливості повноцінно користуватися належним йому житлом, зазнав моральних переживань, пов`язаних із порушенням звичного способу життя та необхідністю усунення наслідків затоплення. Це змусило позивача докладати додаткових зусиль для відновлення свого становища, яке існувало до цього. Отож, враховуючи конкретні обставини справи, розмір, тривалість та характер заподіяних моральних страждань, й виходячи із засад розумності й справедливості, суд дійшов висновку про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 2 000,00 грн. на відшкодування моральної шкоди.
Крім того, на підставі ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 864,92 грн судового збору, та 5 569,98 грн за складання висновку оцінювачем, пропорційно до задоволених позовних вимог.
Керуючись ст.ст. 2, 4, 12, 13, 76-78, 206, 258-268, 273, 352-355 ЦПК України, суд, 
У Х В А Л И В:

 
Позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача дочірнє підприємство «Авторитет» приватного підприємства «Східний масив» про відшкодування шкоди, завданої внаслідок залиття квартири, задовольнити частково.
Стягнути із ОСОБА_4 у користь ОСОБА_3 заподіяну матеріальну шкоду у розмірі 46 857 (сорок шість тисяч вісімсот п`ятдесят сім) грн., а також 2000 (дві тисячі) грн. заподіяної моральної шкоди.
У решті вимог, відмовити. 
Стягнути із ОСОБА_4 у користь ОСОБА_3 5 569 (п`ять тисяч п`ятсот шістдесят дев`ять) грн.. 98 коп. витрат пов`язаних із проведенням оцінки вартості матеріального збитку, а також 864 (вісімсот шістдесят чотири) грн. 92 коп. сплаченого судового збору, пропорційно до задоволених позовних вимог. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.
Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Тернопільського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду.
Повний зміст рішення складено 05.06.2026
Дані про учасників справи:
Позивач: ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_7 , РНОКПП НОМЕР_1 .
Відповідач: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_8 , РНОКПП НОМЕР_2 .
Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Дочірнє підприємство «Авторитет» приватного підприємства «Східний масив», місцезнаходження: проспект С.Бандери,94, ЄДРПОУ 35492140 
Головуючий суддя    	В. В. Ромазан