ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа№380/1766/26
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 червня 2026 року

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючої - судді Потабенко В.А., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Територіального управління БЕБ у Львівській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії,
В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі – ОСОБА_1 , позивач) звернулася до Львівського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Територіального управління БЕБ у Львівській області (далі - ТУ БЕБ у Львівській області, відповідач), в якій просить суд: 
- визнати протиправними дії Територіального управління БЕБ у Львівській області щодо визначення та виплати сум грошового забезпечення ОСОБА_1 без застосування прожиткового мінімуму для працездатних осіб у 2024-2025 роках у розмірі 3028 грн;
- зобов`язати Територіальне управління БЕБ у Львівській області (ЄДРПОУ 44741997, адреса: м. Львів, вул. Левицького К., 67) нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) грошове забезпечення у 2024 році виходячи з прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого абзацом 4 частини першої статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» від 09 листопада 2023 року № 3460-IX у розмірі 3028 грн., у 2025 році виходячи з прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого абзацом 4 частини першої статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» від 19 листопада 2024 року № 4059-IX у розмірі 3028 грн.
В обґрунтування позовних вимог позивач покликається на те, що ТУ БЕБ у Львівській області, в порушення вимог ч. ч. 2, 3 ст. 31 Закону України «Про Бюро економічної безпеки України» та п. 2 Умов оплати праці БЕБ, в період з 28.06.2024 по 01.12.2025 протиправно здійснювало виплату грошового забезпечення з урахуванням «прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який застосовується для визначення посадових окладів працівників інших державних органів, оплата праці яких регулюється спеціальними законами, а також працівників податкових і митних органів в сумі 2102 гривні». Вважаючи дії відповідача протиправними, позивач звернувся до суду із даним позовом. 
Ухвалою від 04.02.2026 суддя відкрила провадження в адміністративній справі та вирішено проводити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомленням сторін. 
20.02.2026 від відповідача за вх. №13832 надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник відповідача позовні вимоги заперечив, пояснивши, що правові основи організації та діяльності Бюро економічної безпеки України визначені Законом України «Про Бюро економічної безпеки України» від 28.01.2021 № 1150-IX. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 1 Закону України «Про Бюро економічної безпеки України» Бюро економічної безпеки України - це центральний орган виконавчої влади, на який покладаються завдання щодо протидії правопорушенням, що посягають на функціонування економіки держави. Діяльність Бюро економічної безпеки України спрямовується та координується Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ч. ч. 4, 5 ст. 19 Закону України «Про Бюро економічної безпеки України» трудові відносини працівників Бюро економічної безпеки України регулюються цим Законом, законодавством про працю, державну службу та укладеними трудовими договорами. Законом України «Про Бюро економічної безпеки України», а саме ч. 4 ст. 31 визначено, з чого саме може складатись грошове забезпечення працівників БЕБ України: Заробітна плата (грошове забезпечення) працівників Бюро економічної безпеки України складається з: посадового окладу; надбавки за вислугу років; доплати за роботу, що передбачає доступ до державної таємниці; доплати за спеціальне звання або ранг державного службовця; доплати за науковий ступінь; премії (розмір якої у разі її встановлення не може перевищувати 30 відсотків посадового окладу); інші види грошового забезпечення за даною статтею не передбачені. У абз. 1 ч. 3 ст. 31 Закону України «Про Бюро економічної безпеки України» зазначено, що особливі умови та розміри оплати праці і грошового забезпечення працівників Бюро економічної безпеки України визначаються Кабінетом Міністрів України. Таким чином, саме Кабінет Міністрів України є уповноваженим суб`єктом на встановлення механізму обчислення грошового забезпечення працівників БЕБ. Посадовий оклад осіб, які мають спеціальні звання, не може становити менше 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 1 січня календарного року. Норма ч. 3 ст. 31 Закону України «Про Бюро економічної безпеки України» є бланкетною, оскільки встановлює лише мінімальну кількість прожиткових мінімумів для обчислення посадового окладу осіб, які мають спеціальні звання у Бюро економічної безпеки України, але не встановлює розміру прожиткового мінімуму, який необхідний для цього. Розмір прожиткового мінімуму для визначення посадового окладу працівників Бюро економічної безпеки України встановлюють інші закони, які доповнять ч. 3 ст. 31 Закону України «Про Бюро економічної безпеки України» і становлять єдину спеціальну норму, якою визначається розмір посадового окладу працівникам Бюро економічної безпеки. Згідно з п. 2 Умов та розмірів оплати праці і грошового забезпечення працівників Бюро економічної безпеки, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 06.10.2021 № 1068 (далі – Умови оплати праці і грошового забезпечення БЕБ), посадові оклади осіб, які мають спеціальні звання БЕБ, визначаються шляхом множення прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 1 січня календарного року, на коефіцієнт. Статтею 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2024 рік», встановлено прожитковий мінімум для працездатних осіб, який застосовується для визначення посадових окладів працівників інших державних органів, оплата праці яких регулюється спеціальними законами, а також працівників податкових і митних органів, - 2102 грн. Аналогічно Законом України «Про державний бюджет України на 2025 рік», встановлено прожитковий мінімум для працездатних осіб, який застосовується для визначення посадових окладів працівників інших державних органів, оплата праці яких регулюється спеціальними законами, а також працівників податкових і митних органів, - 2102 гривні. З огляду на те, що служба в Бюро економічної безпеки України є державною службою особливого характеру (ст. 19 Закону № 1150), яка врегульована спеціальним законодавством, вказаний розмір прожиткового мінімуму працездатних осіб, оплата праці яких регулюється спеціальними законами, визначений абз. 6 ст. 7 законодавства про бюджет за відповідний період проходження служби та розповсюджується на оплату праці працівників БЕБ. Тому, ст. 7 Закону про держбюджет-2024 поширює застосування прожиткового мінімуму 2102 грн. для визначення посадових окладів усіх державних органів спеціальної юрисдикції, зокрема й БЕБ, оскільки їх оплата праці регулюється спеціальним законом - Законом України «Про Бюро економічної безпеки України». Крім цього, представник відповідача зазначив, що Законами України «Про Державний бюджет України на 2024 рік», «Про Державний бюджет України на 2025 рік», не встановлено додаткової демографічної групи населення як «працівники інших державних органів», а норма звучить насамперед так – установлено прожитковий мінімум для працездатних осіб, а вже потім в законі конкретизовано, що такий прожитковий мінімум застосовується для визначення посадових окладів працівників інших державних органів, оплата праці яких регулюється спеціальними законами, тобто визначив коло поширення такого прожиткового мінімуму, але при цьому категорія соціальної демографічної групи населення не змінилася (категорія працездатних осіб). Застосування фіксованого розміру прожиткового мінімуму в розмірі 2102 грн. для обчислення посадових окладів працівників Бюро економічної безпеки (БЕБ) є обґрунтованим та відповідає чинному законодавству. Враховуючи наведене, просив суд відмовити у задоволенні позову. 
Ухвалою суду від 31.03.2026 у задоволенні клопотання відповідача про залишення позову без розгляду за позовом ОСОБА_1 до ТУ БЕБ у Львівській області про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити дії відмовлено.
Ухвалою суду від 22.06.2026 у задоволенні клопотання представника відповідача про розгляд справи за правилами загального позовного провадження з повідомленням сторін в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до ТУ БЕБ у Львівській області про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити дії відмовлено. 
Відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. 
Оскільки відсутні клопотання будь-якої зі сторін про розгляд справи у судовому засіданні з викликом сторін, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі факти, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку. 
Наказом ТУ БЕБ у Львівській області від 28.06.2024 № 26-к/ДСК «Про прийняття на службу до Бюро економічної безпеки України» позивача прийнято на посаду старшого оперуповноваженого в особливо важливих справах Територіального управління БЕБ у Львівській області з посадовим окладом згідно зі штатним розписом у розмірі 43091 грн. на місяць, з 28.06.2024. 
Наказом ТУ БЕБ у Львівській області від 29.06.2024 № 43-к/ДСК «Про переведення ОСОБА_1 » позивача переведено на посаду старшого інспектора сектору ТУБЕБ у Львівській області з посадовим окладом згідно зі штатним розписом у розмірі 43091 грн. на місяць, з 01.07.2024. 
Наказом ТУ БЕБ у Львівській області від 04.03.2025 № 7-к/ДСК «Про переведення Анни-Марії Ліпчанської» позивача переведено на посаду детектива Управління детективів ТУ БЕБ у Львівській області з посадовим окладом згідно зі штатним розписом у розмірі 43091 грн. на місяць, з 04.03.2025.
Наказом ТУ БЕБ у Львівській області від 09.09.2025 № 25-к/ДСК «Про переведення Анни-Марії Ліпчанської» позивача переведено на посаду старшого інспектора сектору ТУ БЕБ у Львівській області з посадовим окладом згідно зі штатним розписом у розмірі 43091 грн. на місяць, з 10.09.2025. 
Згідно з наказом ТУ БЕБ у Львівській області від 28.11.2025 №46-к/ДСК «Про звільнення ОСОБА_2 » позивача звільнено зі служби в Бюро економічної безпеки 01.12.2025, за угодою сторін. 
Відповідно до п.п. 1 п. 4 розділу III Інструкції про організацію роботи з оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб», затвердженої наказом Бюро економічної безпеки України № 220 від19.07.2023, відповідачем видано 01.12.2025 грошовий атестат № 12. 
Згідно виданого грошового атестата №12 від 01.12.2025 посадовий оклад позивача становив 43091 грн. на місяць. 
Позивач зазначає, що в період проходження службу у Бюро економічної безпеки України, а саме з 28.06.2024 по 01.12.2025, відповідачем в порушення вимог ч. ч. 2, 3 ст. 31 Закону України «Про Бюро економічної безпеки України» та п. 2 Умов оплати праці БЕБ, протиправно здійснювало виплату грошового забезпечення з урахуванням «прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який застосовується для визначення посадових окладів працівників інших державних органів, оплата праці яких регулюється спеціальними законами, а також працівників податкових і митних органів в сумі 2102 гривні».
Вважаючи дії відповідача щодо встановлення позивачу посадового окладу в розмірах, що є меншими ніж розміри, встановлені законодавством, протиправними, тому з метою захисту своїх порушених прави позивач звернувся до суду. 
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає таке. 
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Правові засади організації та діяльності Бюро економічної безпеки України, статус працівників Бюро, а також порядок проходження служби визначає Закон України «Про Бюро економічної безпеки України» від 28.01.2021 року №1150-ІХ (далі - Закон №1150-ІХ).
Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 1 Закону №1150-ІХ Бюро економічної безпеки України - це центральний орган виконавчої влади, на який покладаються завдання щодо протидії правопорушенням, що посягають на функціонування економіки держави.
Відповідно до покладених завдань Бюро економічної безпеки України виконує правоохоронну, аналітичну, економічну, інформаційну та інші функції.
Частиною 1 ст. 14 Закону №1150-ІХ визначено, що Бюро економічної безпеки України є юридичною особою публічного права та здійснює свої повноваження через центральний апарат і територіальні управління.
Згідно зі ст. 19 Закону №1150-ІХ до працівників Бюро економічної безпеки України належать особи, які є гласними і негласними штатними працівниками, з числа осіб, які мають спеціальні звання, державні службовці та особи, які уклали трудовий договір з Бюро економічної безпеки України.
Відповідно до ст. 31 Закону №1150-ІХ заробітна плата працівників Бюро економічної безпеки України повинна забезпечувати достатні матеріальні умови для належного виконання ними службових обов`язків з урахуванням характеру, інтенсивності та небезпечності роботи, забезпечувати добір і закріплення у штаті Бюро економічної безпеки України кваліфікованих кадрів, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.
Особи, які мають спеціальні звання Бюро економічної безпеки України, отримують грошове забезпечення, розмір якого визначається залежно від посади, спеціального звання, строку служби, інтенсивності та умов служби, кваліфікації.
Особливі умови та розміри оплати праці і грошового забезпечення працівників Бюро економічної безпеки України визначаються Кабінетом Міністрів України. Посадовий оклад осіб, які мають спеціальні звання, не може становити менше 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 1 січня календарного року.
Постановою Кабінету Міністрів України від 06.10.2021 №1068 затверджено Умови та розміри оплати праці і грошового забезпечення працівників Бюро економічної безпеки (далі - Умови №1068).
Згідно з п. 2 Умов №1068 посадові оклади осіб, які мають спеціальні звання БЕБ, визначаються шляхом множення прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 1 січня календарного року, на відповідний коефіцієнт посадового окладу.
Отже, розмір посадового окладу осіб, які мають спеціальні звання БЕБ, визначається спеціальним законодавством, а саме: ч. 3 ст. 31 Закону України №1150-ІХ та п. 2 Умов №1068.
Судом встановлено, що наказом ТУ БЕБ у Львівській області від 28.06.2024 № 26-к/ДСК «Про прийняття на службу до Бюро економічної безпеки України» позивача прийнято на посаду старшого оперуповноваженого в особливо важливих справах ТУ БЕБ у Львівській області з посадовим окладом згідно зі штатним розписом у розмірі 43091 грн. на місяць, з 28.06.2024. 
Згідно наказу ТУ БЕБ у Львівській області від 29.06.2024 № 43-к/ДСК «Про переведення ОСОБА_1 » позивача переведено на посаду старшого інспектора сектору ТУ БЕБ у Львівській області з посадовим окладом згідно зі штатним розписом у розмірі 43091 грн. на місяць, з 01.07.2024. 
На підставі наказу ТУ БЕБ у Львівській області від 04.03.2025 № 7-к/ДСК «Про переведення Анни-Марії Ліпчанської» позивача переведено на посаду детектива Управління детективів ТУ БЕБ у Львівській області з посадовим окладом згідно зі штатним розписом у розмірі 43 091 грн на місяць, з 04 березня 2025 року.
Відповідно до наказу ТУ БЕБ у Львівській області від 09.09.2025 № 25-к/ДСК «Про переведення Анни-Марії Ліпчанської» позивача переведено на посаду старшого інспектора сектору ТУ БЕБ у Львівській області з посадовим окладом згідно зі штатним розписом у розмірі 43091 грн. на місяць, з 10.09.2025. 
Згідно наказу ТУ БЕБ у Львівській області від 28.11.2025 №46-к/ДСК «Про звільнення ОСОБА_2 » позивача звільнено зі служби в Бюро економічної безпеки 01.12.2025, за угодою сторін. 
З огляду на викладене, спеціальним законом, котрий урегульовує діяльність БЕБ України та його територіальних підрозділів, встановлено, що посадовий оклад осіб, які мають спеціальні звання, не може становити менше 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
У даному випадку має місце колізія загальних та спеціальних норм, що врегульовують спірні правовідносини.
При наявності розбіжностей загальних і спеціальних (виняткових) норм, необхідно керуватися принципом Lex specialis (лат. - спеціальний закон, спеціальна норма), відповідно до якого при розбіжності загального і спеціального закону діє спеціальний закон, а також принципом Lex specialis derogat generali, суть якого зводиться до того, що спеціальний закон скасовує дію (для даної справи) загального закону; спеціальна норма має перевагу над загальною.
Аналогічна правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду від 25.05.2022, справа №120/1196/19-а.
У разі якщо норми нормативних актів рівної юридичної сили містять різні моделі правового регулювання, перевагу при застосуванні слід надавати тій нормі, яка регулює вужче коло суспільних відносин, тобто є спеціальною.
Відтак, розмір посадового окладу особи, яка має спеціальне звання БЕБ, напряму залежить від прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Визначення прожиткового мінімуму, закладення правової основи для його встановлення, затвердження тощо наведено у Законі України «Про прожитковий мінімум» від 15.07.1999 №966-XIV (далі - Закон №966-XIV).
Положеннями ст. 1 Закону №966-XIV передбачено, що прожитковий мінімум - вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров`я набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості.
Прожитковий мінімум визначається нормативним методом у розрахунку на місяць на одну особу, а також окремо для тих, хто відноситься до основних соціальних і демографічних груп населення: дітей віком до 6 років; дітей віком від 6 до 18 років; працездатних осіб; осіб, які втратили працездатність.
Згідно з ч. 3 ст. 4 Закону №966-XIV прожитковий мінімум на одну особу, а також окремо для тих, хто відноситься до основних соціальних і демографічних груп населення, щороку затверджується Верховною Радою України в законі про Державний бюджет України на відповідний рік. Прожитковий мінімум публікується в офіційних виданнях загальнодержавної сфери розповсюдження.
Аналізуючи зміст викладених норм, слідує висновок, що Законом №966-XIV не визначено такого виду прожиткового мінімуму, як прожитковий мінімум для працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу працівників державних органів. Водночас працівники державних органів Законом №966-XIV не віднесені до соціальної демографічної групи населення, стосовно яких прожитковий мінімум повинен встановлюватися окремо.
Натомість ст. ст. 7 Законів України про Державний бюджет України на 2024 та 2025 роки разом із установленням станом на 01.01.2024, 01.01.2025 прожиткових мінімумів для працездатних осіб (3028,00 грн.), був уведений новий вид прожиткового мінімуму, зокрема, прожитковий мінімум для працездатних осіб, який застосовується для визначення посадових окладів працівників інших державних органів, оплата праці яких регулюється спеціальними законами, а також працівників податкових і митних органів, розмір якого становить 2102,00 грн.
Суд звертає увагу, що зміни до Закону №1150-ІХ в частині, яка регламентує розмір посадового окладу осіб, які мають спеціальні звання, у спірному періоді, а також до Закону №966-XIV, щодо визначення прожиткового мінімуму, не вносилися.
Законом №1150-ІХ закріплено, що для визначення розміру посадового окладу осіб, які мають спеціальні звання до уваги може братися лише прожитковий мінімум для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року; посадовий оклад осіб, які мають спеціальні звання не може обчислюватися із застосуванням величини, відмінної від тієї, що визначена Законом України «Про Бюро економічної безпеки України», а тому зменшення розміру прожиткового мінімуму, який встановлено для працездатних осіб на 01 січня календарного року, з метою визначення посадового окладу осіб, які мають спеціальні звання (працівників інших державних органів, оплата праці яких регулюється спеціальними законами) відсутні законні підстави.
Водночас приписи Законів України про Державний бюджет України на 2024 та 2025 роки фактично змінили складову для визначення базового розміру посадового окладу осіб, які мають спеціальне звання БЕБ, що порушує гарантії незалежності вказаної категорії працівників БЕБ, одна з яких передбачена ч. 1 ст. 5 Закону №1150-ІX.
Суд враховує, що Закони України про Державний бюджет України на 2024 та 2025 роки не повинні містити інакшого чи додаткового правового регулювання правовідносин, що охоплюються предметом регулювання інших законів України, особливо тієї сфери суспільних відносин, для яких діють спеціальні норми. Конституція України не надає закону про Державний бюджет України вищої юридичної сили стосовно інших законів.
На такі аспекти законодавчого регулювання звернув увагу Конституційний Суд України у рішеннях від 09.07.2007 №6-рп/2007 (справа про соціальні гарантії громадян) та від 22.05.2008 №10-рп/2008 (справа щодо предмета та змісту закону про Державний бюджет України).
Аналогічні правові висновки у подібних правовідносинах висловив Верховний Суд у постановах від 10.11.2021 у справі №400/2031/21, від 30.11.2021 у справі №360/503/21, від 02.06.2023 у справі №400/4904/21, від 13.07.2023 у справі №280/1233/22, від 24.07.2023 у справі №280/9563/21, від 25.07.2023 року.
Таким чином, зважаючи на встановлену законодавством правову регламентацію спірних правовідносин та з урахуванням фактичних обставин справи, суд доходить висновку, що грошове забезпечення позивача, у період з 28.06.2024 по 01.12.2025 мали б визначатися шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, а не «прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який застосовується для визначення посадових окладів працівників інших державних органів, оплата праці яких регулюється спеціальними законами, а також працівників податкових і митних органів, розмір якого становить 2102,00 грн».
Враховуючи викладене, суд приходить висновку, що дії відповідача щодо визначення та виплати сум грошового забезпечення ОСОБА_1 без застосування прожиткового мінімуму для працездатних осіб у 2024-2025 роках у розмірі 3028 грн., є протиправними. 
Тому з метою відновлення порушений прав позивача суд вважає за необхідне зобов`язати відповідач нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 грошове забезпечення у 2024 році, виходячи з прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого абз. 4 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» від 09.11.2023 № 3460-IX у розмірі 3028 грн., а у 2025 році - виходячи з прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого абз. 4 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» від 19.11.2024 № 4059-IX у розмірі 3028 грн. 
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. 
А, згідно з ч. 1 ст. 90 цього ж Кодексу суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій та докази, надані позивачем, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню повністю.
Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. 
Керуючись ст. ст. 2, 6-9, 19-20, 22, 25-26, 72, 77, 90, 139, 143, 241-246, 255, 257-258, 293, 295, п.п. 15.5 п. 15 розділу VII «Перехідні положення» КАС України, суд

В И Р І Ш И В : 

адміністративний позов задовольнити повністю.
Визнати протиправними дії Територіального управління БЕБ у Львівській області щодо визначення та виплати сум грошового забезпечення ОСОБА_1 без застосування прожиткового мінімуму для працездатних осіб у 2024-2025 роках у розмірі 3028 грн. 
Зобов`язати Територіальне управління БЕБ у Львівській області (код ЄДРПОУ 44741997, адреса місця знаходження: м. Львів, вул. Левицького К., 67) нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса проживання: АДРЕСА_1 ) грошове забезпечення у 2024 році виходячи з прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого абзацом 4 частини 1 статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» від 09.11.2023 № 3460-IX у розмірі 3028 гривень, у 2025 році - виходячи з прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого абзацом 4 частини 1 статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» від 19.11.2024 № 4059-IX у розмірі 3028 гривень. 
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Територіального управління БЕБ у Львівській області (код ЄДРПОУ 44741997, адреса місця знаходження: м. Львів, вул. Левицького К., 67) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса проживання: АДРЕСА_1 ) судовий збір у сумі 1331 (одна тисяча триста тридцять одна) гривня 20 коп. 
Рішення може бути оскаржене, згідно зі ст. 295 КАС України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення набирає законної сили, згідно зі ст. 255 КАС України, після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повний текст рішення складений 22.06.2026. 

Суддя Потабенко В.А.