Справа № 212/14337/25 
2/212/1680/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 травня 2026 року Покровський районний суд міста Кривого Рогу

в складі: головуючого, судді - Козлов Ю.В. 
за участю секретаря - Кучеренко Ю.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження у місті Кривому Розі, цивільну справу за позовною заявою Акціонерного товариства «УНІВЕРСАЛ БАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-
ВСТАНОВИВ:

 
09.12.2025 року АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» звернулось до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, в якій просить стягнути з відповідача борг за кредитом у розмірі 109152,05 грн., також просить стягнути понесені судові витрати по оплаті судового збору в сумі 3028 грн.
В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що між АТ "УНІВЕРСАЛ БАНК" та відповідачем 08.03.2024 р. було укладено договір про надання банківських послуг Monobank, відповідно до умов якого, відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку в розмірі до 34800 грн. з можливістю його коригування, зі сплатою відсотків за користування кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана анкета-заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг і Тарифами банку складає між ними Договір про надання банківських послуг, про що свідчить підпис відповідача у заяві. Банк свої зобов`язання за договором та угодою виконав в повному обсязі та надав відповідачу кредитні кошти. В свою чергу відповідач не сплачує своєчасно банку кошти для погашення заборгованості за кредитом, а також іншими витратами відповідно до умов договору.
У зв`язку із зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором відповідача, станом на 21.10.2025 утворилась заборгованість за кредитом у розмірі 109152,05 грн., яку позивач просить стягнути з останнього, а також стягнути з відповідача сплачені при подачі позову судові витрати – 3028 грн. судового збору.
Ухвалою Покровського районного суду міста Кривого Рогу від 24.12.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та призначено розгляд справи по суті на 02.02.2026, за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.
02.02.2026 справу було знято з розгляду на 13.03.2026.
13.03.2026 справу було знято з розгляду на 09.04.2026.
18.03.2026 від представника відповідача надійшло клопотання про поновлення строку подачі відзиву та подано відзив. Зазначені позовні вимоги відповідач ОСОБА_1 визнає частково, а саме: у розмірі 49 720,68 грн. Як вбачається із долученого позивачем руху коштів по картці від 21.10.2025 р., сума заборгованості 49 720,68 грн. складається із використаних кредитних коштів і відсотків за користування кредитом. Водночас відповідач категорично не згодний із заборгованістю за пенею у розмірі 10066,25 грн. та із заборгованістю за порушення грошового зобов`язання у розмірі 49365,12 грн. 
Так, Законом України № 2120-IX від 15.03.2022 положення” Цивільного кодексу України р. розділ “Прикінцеві та перехідні доповнено пунктом 18 такого змісту: «У період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем)».
З 24.02.2022 р. по теперішній час у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією Російської Федерації проти України відповідно до Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 за №64/2022 на території України діє воєнний стан.
Враховуючи вищевикладене, відповідач визнає позов частково, а саме у сумі 49 720,68 грн. та судовий збір, вважає що заборгованість за пенею у розмірі 10066,25 грн. та заборгованість за порушення грошового зобов`язання у розмірі 49365,12 грн., які нараховані під час дії воєнного стану підлягають списанню кредитодавцем.
10.04.2026 розгляд справи було відкладено на 27.05.2026.
В судове засідання представник позивача не з`явився, надав суду письмову заяву в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд розглядати справу за його відсутністю, проти заочного розгляду справи не заперечує.
Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового розгляду повідомлявся у встановленому законом порядку, про причини неявки суд не повідомив, відзиву до суду не подав.
Представник відповідач подав заяву про розгляд справи у його відсутність та відсутність позивача. 
Положеннями ч.2 ст.247 ЦПК України передбачено, що у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Судом встановлено, що 18.03.2026 представником відповідача подано клопотання про поновлення строку на подання відзиву та одночасно подано відзив на позовну заяву.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними. Одночасно із поданням заяви про поновлення процесуального строку має бути вчинена процесуальна дія, стосовно якої пропущено строк.
Враховуючи, що разом із заявою про поновлення строку представником відповідача подано відзив на позовну заяву, а також беручи до уваги необхідність забезпечення принципів змагальності сторін, рівності учасників процесу перед законом і судом та забезпечення права відповідача на належний захист своїх прав та інтересів, суд приходить до висновку про наявність підстав для поновлення відповідачу строку на подання відзиву.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до таких висновків.
Сукупністю належних, допустимих доказів встановлено, що 08.03.2024 р. між Акціонерним товариством "Універсал Банк" та відповідачем укладено договір про надання банківських послуг "Monobank".
Згідно анкети-заяви до Договору про надання банківських послуг від 08.03.2024 р., відповідач підтвердив, що підписана ним заява разом із Умовами, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг та відповідно підтвердив, що ознайомився та отримав примірники у мобільному додатку вищезазначених документів, що складають Договір та зобов`язався виконувати його умови, а.с. 12.
На підтвердження існування договірних відносин позивачем додано до позовної заяви, запевнення клієнта до Договору про надання банківських посуг, копію анкети заяви до Договору про надання банківських послуг від 15.03.2023 р., копію Умов і правил обслуговування фізичних осіб в АТ "Універсал Банк" при наданні банківських послуг щодо карткових продуктів "Monobank", копію тарифів Чорної картки "Monobank", копію паспорта споживчого кредиту Чорної карти "Monobank", а.с., 27-33, 34-38.
Із доданого до позовної заяви розрахунку заборгованості за договором про надання банківських послуг "Monobank" вбачається, що станом на 21.10.2025 р. за відповідачем по укладеному з АТ "Універсал Банк" договору про надання банківських послуг "Monobank" від 08.03.2024 р. наявна заборгованість на загальну суму 109152,05 грн., яка складається із загального залишку заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) 49720,68 грн., заборгованість за пенею у розмірі 10066,25 грн., заборгованість за порушення грошового зобов`язання у розмірі 49365,12 грн., а.с. 9. 
Згідно довідки від 21.10.2025 у ОСОБА_1 відкритий рахунок НОМЕР_1 , тип «чорна картка», а.с. 19.
Також представником позивача надано виписку з банківського рахунку за зазначеною карткою, який містить інформацію про рух коштів на балансі карткового рахунку відповідача (поповнення рахунку онлайн, придбання товарів у магазинах тощо) за період з 08.03.2024 року по 1.10.2025 року, а.с. 11. У наданих поясненнях до виписки про рух коштів на рахунку позивач вказує, що заборгованість у розмірі 109152,05 грн складається із повністю використаного боржником кредитного ліміту в сумі 34800 грн та суми овердрафту – 74352,05 грн., а.с.10.
Згідно довідки встановлено, що ОСОБА_1 було встановлено кредитний ліміт 08.03.2024 у розмірі 45000, з 07.06.2024 у розмірі 34800 грн., а.с. 20.

Оцінка суду.
За змістом статей 626, 628ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом.
Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
З наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що відповідач має заборгованість за кредитним договором б/н від 08.03.2024 станом на 21.10.2025, у розмірі 109152,05 грн., яка складається із загального залишку заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) 49720,68 грн., заборгованість за пенею у розмірі 10066,25 грн., заборгованість за порушення грошового зобов`язання у розмірі 49365,12 грн.
Враховуючи, що факт укладення між сторонами кредитного договору підтверджується наданими позивачем доказами, зокрема анкетою-заявою, випискою по рахунку та розрахунком заборгованості, а також те, що відповідач фактично користувався кредитними коштами, суд приходить до висновку, що у відповідача виник обов`язок повернути отримані грошові кошти у порядку та на умовах, визначених договором.
При цьому відповідач у поданому відзиві визнав позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за тілом кредиту у розмірі 49720,68 грн., а матеріалами справи підтверджується факт отримання та використання відповідачем кредитних коштів. Доказів погашення вказаної заборгованості у повному обсязі суду не надано.
За таких обставин суд приходить до висновку, що позовні вимоги АТ «Універсал Банк» в частині стягнення заборгованості за тілом кредиту у розмірі 49720,68 грн. є обґрунтованими, підтверджуються належними та допустимими доказами, відповідають умовам укладеного між сторонами договору та вимогам ст. ст. 1049, 1054 ЦК України, а тому підлягають задоволенню.
Що стосується сум, які становлять заборгованість за пенею у розмірі 10066,25 грн., заборгованість за порушення грошового зобов`язання у розмірі 49365,12 грн., то тут слід заначити наступне. 
Відповідно до п.18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України у період дії воєнного стану та протягом тридцятиденного строку після його припинення позичальник звільняється від відповідальності, визначеної ст.625 ЦК України, а також від обов`язку сплати неустойки (штрафу, пені) за прострочення виконання грошового зобов`язання за кредитним договором. При цьому неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, нараховані з 24.02.2022 року у зв`язку із простроченням виконання кредитного зобов`язання, підлягають списанню кредитодавцем. 
Верховний Суд у своїх правових висновках неодноразово звертав увагу на те, що дія пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України поширюється саме на кредитні правовідносини та виключає можливість стягнення штрафних санкцій, пені, а також інших платежів, пов`язаних із простроченням виконання грошового зобов`язання під час дії воєнного стану. Зокрема, такі висновки викладені у постанові Верховного Суду від 18.10.2023 у справі №706/68/23, а також у постанові КЦС ВС від 11.07.2024 у справі №727/1033/21. 
З огляду на наведене, заявлена позивачем до стягнення пеня у розмірі 10066,25 грн не підлягає стягненню, оскільки нарахована під час дії воєнного стану. Крім того, враховуючи назву та зміст складової боргу «заборгованість за порушення грошового зобов`язання» у сумі 49365,12 грн, суд приходить до висновку, що вказана сума також має ознаки відповідальності за прострочення виконання грошового зобов`язання, а відтак на неї поширюються обмеження, встановлені п.18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України.
Разом із тим, із наданого позивачем розрахунку заборгованості неможливо встановити походження суми 49365,12 грн, яка визначена як «заборгованість за порушення грошового зобов`язання». У поданому розрахунку відсутня деталізація вказаної суми, не зазначено період її нарахування, порядок та методику обчислення, не розмежовано, чи є дана сума процентами за користування кредитом, штрафними санкціями, процентами річних чи іншими платежами, пов`язаними із простроченням виконання зобов`язання. Наданий розрахунок містить лише підсумкові значення без належного арифметичного та правового обґрунтування, що позбавляє суд можливості перевірити правильність та законність здійснених нарахувань.
Крім того, додані до позовної заяви документи, зокрема виписка по рахунку, анкета-заява, умови та правила надання банківських послуг, також не містять відомостей, які б дозволяли суду встановити правову природу вказаних 49365,12 грн. При цьому у самому розрахунку позивач окремо визначає тіло кредиту, пеню та заборгованість за порушення грошового зобов`язання, тоді як у поясненнях до виписки зазначає, що загальна сума боргу складається із кредитного ліміту та суми овердрафту, що свідчить про суперечливість наданих доказів та недоведеність позовних вимог у цій частині.
Враховуючи викладене, суд доходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог частково.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Оскільки суд дійшов висновку про часткове задоволення позову та вважає обґрунтованими позовні вимоги лише в частині стягнення заборгованості за тілом кредиту у розмірі 49720,68 грн., то з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені останнім судові витрати пропорційно до розміру задоволених вимог.
Так, при зверненні до суду позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 3028 грн. Враховуючи, що позов підлягає задоволенню частково, а саме на суму 49720,68 грн. із заявлених 109152,05 грн., суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивача судового збору пропорційно задоволеним вимогам у розмірі 1379,31 грн.
На підставі ст. ст. 526, 527, 530 Цивільного кодексу України, керуючись ст. ст. 12, 19, 43, 49, 81, 133, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

 
Позов Акціонерного товариства «УНІВЕРСАЛ БАНК» – задовольнити частково. 
Стягнути з ОСОБА_1 на користь акціонерного товариства «УНІВЕРСАЛ БАНК» заборгованість за кредитним договором б/н від 08.03.2024 у розмірі 49722,68 грн., а також витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви у розмірі 1379,31 грн., а всього 51101,99 грн. 
В іншій частині позову відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду
Апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складання рішення до Дніпровського апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відомості про учасників справи згідно п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України:
Позивач: Акціонерне товариство «УНІВЕРСАЛ БАНК», місцезнаходження за адресою: 04080, м. Київ, вул. Оленівська, 23, Ідентифікаційний код юридичної особи 21133352.
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , інн – НОМЕР_2 , місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

Суддя: Ю. В. КОЗЛОВ