Справа № 826/18793/16 
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 червня 2026 року м. Одеса

Одеський кружний адміністративний суд у складі судді Хлімоненкової М.В., розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 23.04.2016 №43-1305,

встановив:

У листопаді 2016 року ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 23.04.2016 №43-1305.
Ухвалами Окружного адміністративного суду міста Києва від 02.12.2016 відкрито провадження в адміністративній справі; проведено дії з підготовки справи до розгляду в порядку статті 110 Кодексу адміністративного судочинства України до 02.12.2016; закінчено підготовче провадження та призначено справу №826/18793/16 до судового розгляду у судовому засіданні на 03 квітня 2017 року о 10:00 год., за адресою: місто Київ, вулиця Велика Васильківська, 81-А, ІІ поверх, зал судових засідань №214.
Протокольною ухвалою, постановленою на місці без виходу до нарадчої кімнати в судовому засіданні, яке відбуло 03.04.2017, занесеною до журналу судового засідання, суд ухвали перейти до розгляду справи в порядку письмового провадження. 
На виконання положень Закону України №2825-IX "Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду" від 13.12.2022 та відповідно до Порядку передачі судових справ, нерозглянутих Окружним адміністративним судом міста Києва наказом ДСА України від 16.09.2024, затвердженого наказом ДСА України від 16.09.2024 №399, дану справу передано на розгляд до Одеського окружного адміністративного суду.
Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Одеського окружного адміністративного суду від 03.02.2025, для розгляду цієї адміністративної справи визначена суддя Хлімоненкова М.В.
Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 06.02.2026 прийнято до провадження дану справу №826/18793/16.
Ухвалою суду від 13.01.2026 замінено відповідача у справі № 826/18793/16 з Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління ДФС у м. Києві (ЄДРПОУ 39561761) на правонаступника Головне управління ДПС у м. Києві, як відокремлений підрозділ (04116, вул. Шолуденка, 33/19, м. Київ; ЄДРПОУ 44116011).
В обґрунтування вимог позивач зазначив про протиправність прийнятого ДПІ у Шевченківському районі ГУ ДФС у м.Києві ППР від 23.04.2016 №43-1305 та розрахунком до нього земельного податку на 2016 рік, адже при розрахунку грошової оцінки земельної ділянки, якою користується позивач, було використано розмір земельної ділянки 0,031989 Га, що є помилковим та не відповідає дійсності. Відповідно до технічної інвентаризації, яка була проведена інженером з технічної інвентаризації нерухомого майна ОСОБА_2 06.07.2016, площа забудови нежитлового будинку, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , - становить 393,4 кв.м. При цьому позивачу належить 40,3 % від загальної площі будинку №10 літера А по вул.Софіївській у м.Києві. Таким чином позивач використовує 158,54 кв.м. (40,3%) від площі забудови нежитлового будинку, що в свою чергу становить 0,015854 Га. Отже, розмір грошової оцінки земельної ділянки, які використовує позивач, для нарахування суми земельного податку, вирахувано відповідачем помилково.
Також звертає увагу, що відповідачем при здійсненні розрахунку розміру земельного податку за 2016 рік не було враховано, що земельною ділянкою, розташованою за адресою АДРЕСА_1 також користуються і власники нежитлового будинку літера Б по вул.Софіївська, 10, площі якого також, як вважає позивач, повинні бути враховані при здійсненні розрахунку розміру земельного податку для всіх користувачів, в тому числі позивача.
Додатково позивач надав письмові пояснення в яких додатково вказує на наявність обставин, які засвідчують протиправність прийняття спірного податкового повідомлення-рішення. 
Відповідач надав відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити у задоволенні позову, вказуючи на хибність та необґрунтованість вимог і доводів позивача.
У своїх доводах відповідач вказує, що суму податкового зобов`язання по податку на землю громадянину ОСОБА_1 у розмірі 276348.42 грн. визначено згідно пп. 54.3.3 п.54.3 ст.54 Податкового Кодексу України та відповідно до п.286.5 ст. 286 ПКУ сформовано податкове повідомлення-рішення за №43-1305 від 23.04.2016р. з розрахунком податку, які надіслано через засоби поштового зв`язку та повернуто до ДПІ за закінченням встановленого терміну зберігання 23.07.2016року.
При визначенні податкового зобов`язання по земельному податку на 2016 рік була врахована наступна інформація: копія мирової угоди затвердженої ухвалою Шевченківського районного суду м. Києві від 05.04.2006 року та копія реєстраційного посвідчення №014584 від 12.05.2006 року №д.21п-170, витяг з державного земельного кадастру грошової оцінки землі, витяг з технічної документації №Н-00504/2008 про нормативну грошову оцінку частини земельної ділянки (кадастровий №82:016:005) від 27.06.2008 року №1426і.
Всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, викладені сторонами у заявах по суті справи, дослідивши та оцінивши наявні у справі докази, що мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини.
Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 05.04.2006 у справі №2-3817/06 за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Культурно-освітній, видавничо-поліграфічний центр «Златояр» про стягнення заборгованості, затверджено мирову угоду на таких умовах:
«ТОВ “КОВПЦ “Златояр” визнає, а ОСОБА_1 підтверджує обов`язок ТОВ “КОВПЦ “Златояр” сплатити ОСОБА_1 грошові кошти в сумі, еквівалентній 75 932 (сімдесят п`ять тисяч дев`ятсот тридцять два) долари США, які ОСОБА_1 сплатив згідно договору поруки №535-041/02 від 26.07.2004 р. Акціонерному комерційному банку “Правекс-Банк” в рахунок виконання зобов`язання ТОВ “КОВПЦ “Златояр” перед АКБ “Правекс-Банк” по кредитному договору №535-041/02 від 24.12.2002 р.
Сплаті ТОВ “КОВПЦ “Златояр” на користь ОСОБА_1 підлягає 383 456 (триста вісімдесят три тисячі чотириста п`ятдесят шість) гривень 60 копійок.
В рахунок погашення боргу, вказаного у пункті 1 цієї угоди, ТОВ “КОВПЦ “Златояр” передає ОСОБА_1 нежилі приміщення (в будинку літ. А), які розташовані за адресою: м. Київ, вул. Софіївська, 10, літера А, що складаються з:
- підвалу - нежиле приміщення І площею - 21,6 м2. Всього по підвалу - 21,6 м2.
- І поверху - приміщення №2 (приміщення №№1,2,3,4,5,6,7,8,9,10,13,133) площею - 168 м2, приміщення №3 (приміщення №№ 1,2,3,4,5,6,7) площею - 77,7 м2, приміщення І площею - 13,5 м2, приміщення II - 10,4 м2, приміщення №4 (приміщення .№№1,2,3,4,5,6) площею - 26 м2. Всього по 1-му поверху - 295,6 м2.
- II поверху - приміщення №5 (приміщення №1 площею - 6,3 м2, приміщення №2 площею - 1,2 м2, приміщення №3 площею - 2,3 м2, приміщення №4 площею - 2,9 м2, приміщення №5 площею - 7,1 м2, приміщення №6 площею - 18,6 м2, приміщення-.№7 площею - 3,3 м2, приміщення №8 площею 26,4 м2, приміщення №9 площею 12,8 м2) загальною площею 80,9 м2, приміщення І площею 11 % приміщення площею 15,4 м2, приміщення №6 (приміщення №№1.2,3,4,5,6) площею 28 м2. Всього по ІІ-му поверху - 135,3 м2.
Загальна площа приміщень 452,5 м2.
Вказані у п. 2 мирової угоди нежилі приміщення належить ТОВ “КОВПЦ “Златояр” на праві власності, що підтверджується договором купівлі-продажу нежилого будинку, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Дударєвою І.Ю. 20.08.99 р. та зареєстрованого в реєстрі за №650, та право власності на нього зареєстроване за ТОВ “КОВПЦ “Златояр" в Бюро технічної Інвентаризацїї міста Києва 25.08.99 р. в реєстровій книзі №6-п-146 за реєстровим №785-П.
ТОВ "КОВПЦ “Златояр” свідчить, що вказані у п. 2 цієї угоди нежилі приміщення раніше нікому не продані, не подаровані, не обміняні, іншим способом не відчужені, не передані у заставу, оренду, лізинг чи інше користування, в т.ч. безоплатне, не обтяжені будь-якими зобов`язаннями, на них відсутні права третіх осіб, і стосовно них не ведеться спір.
Нежилі приміщення передаються із усіма комунікаціями, які до них відносяться, та фасадом у належному технічному стані. Нежилі приміщення попередньо ОСОБА_1 оглянуті.
Нежилі приміщення вважаються переданими Єсипенку Д.М. і право власності останнього на них наступає в момент набуття чинності ухвалою суду про затвердження мирової угоди.
З моменту передачі нежилих приміщень Єсипенку Д.М. заборгованість ТОВ “КОВПЦ "Златояр перед ним буде вважатись сплаченою, а сторони не будуть мати одна до одної будь-яких претензій.».
Згідно реєстраційного свідоцтва №014584 від 12.05.2006 Київського міського бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна, нежитлові приміщення (в літ «А») загальною площею 452,5 кв.м., розташовані в АДРЕСА_1 , зареєстровано за ОСОБА_1 на праві приватної власності на підставі мирової угоди затвердженої ухвалою суду від 05.04.2006, та записано в реєстрову книгу №д.21п-170 за реєстровим №785-п.
Отже, відповідно до вказаного, загальна площа нежитлових приміщень (в літ «А») по АДРЕСА_1 , зареєстрованих за ОСОБА_1 становить 452,5 кв.м. станом на 12.05.2006.
Також з матеріалів справи вбачається, що 17.11.2006 на підставі договору купівлі – продажу, укладеного ОСОБА_1 (продавець) та ОСОБА_3 (покупець), ОСОБА_1 передав у власність, а ОСОБА_3 прийняла у власність нежилі приміщення, які розташовані за адресою: м. Київ, вул. Софіївська, 10 (десять), літера А, /надалі за текстом - Об`єкт продажу.
Згідно довідки-характеристики № 1200075, виданої Київським міським бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна 24 жовтня 2006 року за заявою власника відчужуються нежилі приміщення (в літ. А):
I поверх: приміщення №3 (приміщення №№ 1, 2, 3, 4, 5, 6, 7) площею 77,7 (сімдесят сім цілих сім десятих) кв. м., приміщення № І площею 13,5 (тринадцять цілих п`ять десятих) кв. м. Всього по І поверху пл. 91,2 (дев`яносто одна ціла дві десятих) кв. м.;
II поверх: приміщення № II площею 15,4 (п`ятнадцять цілих чотири десятих) кв. м. Всього по II поверху пл. 15,4 (п`ятнадцять цілих чотири десятих) кв. м.
Загальна площа нежилих приміщень, які відчужуються 106,60 (сто шість цілих шістдесят сотих) кв. м., вартістю (без ПДВ) 898 993 (вісімсот дев`яносто вісім тисяч дев`ятсот дев`яносто три) гривні 00 коп., що складає 24/100 частин від нежилих приміщень пл. 452,5 кв. м.
Об`єкт продажу належить ОСОБА_1 на праві приватної власності на підставі мирової угоди, затвердженої ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва 05 квітня 2006 року по справі № 2-3817/06. Право власності на нерухоме майно зареєстровано в Київському міському ДШ бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна 12 травня 2006 року в реєстровій книзі № д.21п-170 за реєстровим № 785-П. 
Витягом з державного реєстру правочинів №3179873 від 17.11.2006 підтверджено реєстрацію правочину, за указаним вище договором.
Згідно реєстраційного свідоцтва №025382 від 29.11.2006 Київського міського бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна, нежитлові приміщення (в літ «А») загальною площею 106,6 кв.м., що складає 24/100ч від нежитлових приміщень площею 452,5 кв.м., розташовані в АДРЕСА_1 , зареєстровано за ОСОБА_3 на праві приватної власності на підставі договору-купівлі-продажу.
Згідно довідки ТОВ «Бюро технічної інвентаризації» від 06.07.2016 №102, площа забудови нежитлового будинку, що знаходяться за адресою АДРЕСА_1 , літера «А» складає 393,4 кв.м.
Також як свідчать матеріали справи, 27.06.2008 КП «Київський інститут земельних відносин» ОСОБА_1 виданий витяг з технічної документації №Н-00504/2008 про нормативну грошову оцінку частини земельної ділянки (кадастровий №82:016:005): місце розташування – АДРЕСА_1 ; функціональне використання: землі комерційного використання. Згідно з заявою вх.№708 від 24.06.2008 орендарі будівлі та споруд відсутні; площа частини земельної ділянки – 319,89 кв.м (підстава: технічний звіт по встановленню зовнішніх меж землекористування); економіко-планувальна зона – зона №62, базова вартість 1 кв.м землі – 1894,28 грн/кв.м (підстава: рішення Київської міської Ради від 26.07.2007 №43/1877 «Про затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земель міста Києва та Порядку її визначення» (Додаток 2); коефіцієнт на функціональне використання землі – 2.50 (підстава: Порядок нормативної грошової оцінки земель сільськогосподарського призначення та населених пунктів (Зареєстр. в Мін.юстиції України 5.04.2006 за №388/12262); локальні коефіцієнти на місцезнаходження земельної ділянки у межах економіко-планувальної зони – 1.20 (в зоні пішохідної доступності громадських центрів, в зоні магістралей підвищеного місто формуючого значення і в межах заповідної території) та 1.15 (в зоні пішохідної доступності швидкісного міського та зовнішнього пасажирського транспорту), нормативна грошова оцінка частини земельної ділянки – 2335980.54 грн (319,89*1894,28*2,50*1,50*1,028).
23.04.2016 ДПІ у Шевченківському районі ГУ ДФС у м.Києві прийнято податкове повідомлення-рішення №43-1305, яким ОСОБА_1 визначено суму податкового зобов`язання за платежем: земельний податок з фізичних осіб (18010700) згідно з пп.54.3.3 п.54.3 ст.54 ПК України та у відповідності до п. 286.5 ст.286 розділу ХІІІ ПК України, у розмірі 276 348, 79 грн. за податковий період - 2016 рік.
Згідно розрахунку платежів за земельну ділянку розташовану за адресою АДРЕСА_1 , площа земельної ділянки по якій позивачу визначено суму податкового зобов`язання - 0,031989 Га, економіко-планувальна зона – 62, базова вартість 1 кв.м. землі (грн/кв.м) – 4290,38; коефіцієнт на функціональне використання землі – 2,5; локальний коефіцієнт місцезнаходження земельної ділянки в межах економіко-планувальної зони – 1,5, коефіцієнт індексації грошової оцінки – 1,249, 1,433, грошова оцінка земельної ділянки – 9211626,49 грн.
Вважаючи протиправним прийняте податкове повідомлення-рішення, позивач звернувся до суду із цим позовом.
Оцінюючи правовідносини, які виникли між сторонами, суд зазначає таке.
Завданням адміністративного судочинства відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Статтею 19 Конституції України визначено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.
Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
За змістом ст. 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.
Згідно вимог ст. 206 Земельного кодексу України використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до Закону.
Відповідно до ст. 116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених ЗКУ, або за результатами аукціону.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України (далі - ПК України, в редакції, яка діяла на час спірних правовідносин).
Так, відповідно до ст.269, 270 Податкового кодексу України платниками земельного податку є власники земельних ділянок, земельних часток (паїв) та землекористувачі, а об`єктом оподаткування земельні ділянки, які перебувають у власності або користуванні, та земельні частки (паї), які перебувають у власності.
Відповідно до пп. 14.1.147 п. 14.1 ст. 14 ПК України плата за землю - це загальнодержавний податок, який справляється у формі земельного податку та орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності.
Підпунктом 14.1.72 п. 14.1 ст. 14 ПК України зазначено, що земельний податок - обов`язковий платіж, що справляється з власників земельних ділянок, земельних часток (паїв) а також постійних землекористувачів.
Відповідно до положення ст. 36 ПК України податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи.
Податковий обов`язок виникає у платника за кожним податком та збором.
Податковий обов`язок є безумовним і першочерговим стосовно інших неподаткових обов`язків платника податків, крім випадків, передбачених законом.
Виконання податкового обов`язку може здійснюватися платником податків самостійно або за допомогою свого представника чи податкового агента.
Відповідальність за невиконання або неналежне виконання податкового обов`язку несе платник податків, крім випадків, визначених цим Кодексом або законами з питань митної справи.
Відповідно до ст. 271 ПК України базою оподаткування є:
-нормативна грошова оцінка земельної ділянки з урахуванням коефіцієнта індексації, визначеного відповідно до порядку, встановленого цим розділом;
-площа земельної ділянки, нормативну грошову оцінку якої не проведено.
Згідно вимог ст. 285 ПК України базовим податковим (звітним) періодом для плати за землю є календарний рік. Базовий податковий (звітний) рік починається 1 січня і закінчується 31 грудня того ж року (для новостворених підприємств та організацій, а також у зв`язку із набуттям права власності та/або користування на нові земельні ділянки може бути меншим 12 місяців).
За приписами п. 286.1 ст.286 ПК України, підставою для нарахування земельного податку є дані державного земельного кадастру.
Центральні органи виконавчої влади, що реалізують державну політику у сфері земельних відносин та у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно у сфері будівництва щомісяця, але не пізніше 10 числа наступного місяця, а також за запитом відповідного контролюючого органу за місцезнаходженням земельної ділянки подають інформацію, необхідну для обчислення і справляння плати за землю, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до п.286.5 ст.286 ПК України нарахування фізичним особам сум податку проводиться контролюючими органами, які видають платникові до 1 липня поточного року податкове повідомлення-рішення про внесення податку за формою, встановленою у порядку визначеному статтею 58 цього Кодексу.
У разі переходу права власності на земельну ділянку від одного власника до іншого протягом календарного року податок сплачується попереднім власником за період з 1 січня цього року до початку того місяця, в якому він втратив право власності на зазначену земельну ділянку, а новим власником - починаючи з місяця, в якому у нового власника виникло право власності.
У разі переходу права власності на земельну ділянку від одного власника до іншого протягом календарного року контролюючий орган надсилає податкове повідомлення-рішення новому власнику після отримання інформації про перехід права власності.
Згідно п. 286.6 ст.286 ПК України, за земельну ділянку, на якій розташована будівля, що перебуває у спільній власності кількох юридичних або фізичних осіб, податок нараховується з урахуванням прибудинкової території кожному з таких осіб:
1) у рівних частинах - якщо будівля перебуває у спільній сумісній власності кількох осіб, але не поділена в натурі, або одній з таких осіб-власників, визначеній за їх згодою, якщо інше не встановлено судом;
2) пропорційно належній частці кожної особи - якщо будівля перебуває у спільній частковій власності;
3) пропорційно належній частці кожної особи - якщо будівля перебуває у спільній сумісній власності і поділена в натурі.
За земельну ділянку, на якій розташована будівля, що перебуває у користуванні кількох юридичних або фізичних осіб, податок нараховується кожному з них пропорційно тій частині площі будівлі, що знаходиться в їх користуванні, з урахуванням прибудинкової території.
Підставою для нарахування земельного податку є дані Державного земельного кадастру (пункт 286.1 статті 286 Податкового кодексу України), а обов`язок зі оплати земельного податку виникає з дня виникнення права власності або права користування земельною ділянкою (пункт 287.1 статті 287 Податкового кодексу України).
Згідно з п. 287.1, 287.6 ст. 287 ПК України власники землі та землекористувачі сплачують плату за землю з дня виникнення права власності або права користування земельною ділянкою.
У разі припинення права власності або права користування земельною ділянкою плата за землю сплачується за фактичний період перебування землі у власності або користуванні у поточному році.
При переході права власності на будівлю, споруду (їх частину) податок за земельні ділянки, на яких розташовані такі будівлі, споруди (їх частини), з урахуванням прибудинкової території сплачується на загальних підставах з дати державної реєстрації права власності на таку земельну ділянку.
Відповідно до викладеного суд зазначає, що за наявними у справі документами, позивач у травні 2006 року став власником нежитлових приміщень (в літ. «А») загальною площею 452,5 кв.м. 
В подальшому у листопаді 2006 року частину нежитлових приміщень 24/100ч від нежитлових приміщень 452,5 кв.м. позивач передав за договором купівлі-продажу ОСОБА_3 , які за нею були зареєстровані.
Відповідно до витягу з технічної документації №Н-00504/2008 від 27.06.2008, виданого ОСОБА_1 , площа частини земельної ділянки складає 319,89 кв.м. 
Отже, оскільки вказаний витяг був сформований вже після відчуження на користь ОСОБА_3 частини нежитлових приміщень позивача, за адресою АДРЕСА_1 , то під час його формування були враховані такі обставини.
До того ж, як вбачається з даних зазначеного вище витягу, згідно з заявою вх.№708 від 24.06.2008 орендарі будівель та споруд відсутні.
Враховуючи викладене суд оцінює критично посилання позивача на те, що під час розрахунку суми зобов`язань податковим органом не було враховано дійсних фактичних обставин, зокрема того, що земельною ділянкою також користуються власники нежитлового будинку за цією ж адресою під літерою «Б», а також, що при розрахунку грошової оцінки земельної ділянки, якою користується позивач було використано неправильно розмір земельної ділянки – 0,031989 Га, як такі, що спростовуються зібраними у справі письмовими доказами.
Суд враховує посилання відповідача у відзиві на позовну заяву на те, що на момент формування податкового повідомлення-рішення громадянином ОСОБА_1 довідки про розмір нормативної грошової оцінки частини земельної ділянки, як це передбачено п.1.8 Порядку визначення нормативної грошової оцінки земельних ділянок у місті Києві (додаток №5 до рішення Київської міської ради від 26.07.2007 №43/1877 «Про затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земель міста Києва та Порядку її визначення») не отримано. Тому локальні показники зазначені у витязі з технічної документації №Н-00504/2008 про розмір нормативної грошової оцінки частини земельної ділянки (кадастровий номер 82:016:005), виданим Головним управлінням земельних ресурсів від 27.06.2008 року №1426і. не були прийняті до уваги ДПІ у зв`язку з тим, що на момент нарахування земельного податку діяло Рішення Київської міської ради від 26.07.2007 року №43/1877 «Про затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земель міста Києва та Порядку її визначення» зі змінами та доповненнями.
Розрахунок земельного податку проводився з врахуванням вимог п. 286.1 ст. 286 Кодексу № 2755 - VI (підставою для нарахування є дані державного земельного кадастру), відповідно до інформації зазначеної у витязі з державного земельного кадастру станом на 05.05.2016 року, право власності на земельну ділянку - кадастровий номер 82:016:005 , адреса м. Київ, вул. Софійська, 10 не оформлено.
Згідно з довідки площа земельної ділянки, яка припадає на викуплене нежитлове приміщення становить 319,89 кв.м.
Розрахунок податку було проведено наступним чином:
Сума земельного податку на 2016 року:
319.89 кв.м. х 4290,38 х 2,5 х 1,5 х 1,249 х 1,433 х 3% = 276348,79 грн.
Де:
• 319,89 кв.м - площа земельної ділянки яка припадає на викуплені нежитлові приміщенні ( згідно витягу з технічної документації №Н-00504/2008 про нормативну грошову оцінку частини земельно ділянки (кадастровий №82:016:005) від 27.06.2008 року №1426і);
• 4290,38 грн. за 1 кв.м. - грошова оцінка згідно Рішення Київської міської Ради від 03.07.2014 року №23/23, введено в дію з 01.07.2015 року (згідно рішення Київської міської ради від 10.12.2014 року №565/565);
• 2,5 коефіцієнт на функціональне використання землі згідно Рішення Київської міської Ради від 03.07.2014 року №23/23, введено в дію з 01.07.2015 року (згідно рішення Київської міської ради від 10.12.2014 року №565/565);
• 1,5 узагальнюючий локальний коефіцієнт згідно Рішення Київської міської Ради від 03.07.2014 року №23/23, введено в дію з 01.07.2015 року (згідно рішення Київської міської ради від 10.12.2014 року №565/565);
• 3% ставка податку на землю відповідно до пп. 5.6. Рішення Київської міської Ради №242/5629 від 23.06.2011 року зі змінами та доповненнями;
• 1,249 коефіцієнт індексації грошової оцінки, відповідно до листа Державного агентства земельних ресурсів України від 14.01.2015 року № 6-28-0.22-215/2-15 та ст. 289 Податкового Кодексу України від 02.12.2010 року №2755-ІУ;
• 1.433 коефіцієнт індексації грошової оцінки, відповідно до листа Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру від 11.01.2016 року № 6-28-0.22- 201/2-16 та ст. 289 Податкового Кодексу України від 02.12.2010 року №2755-ІV.
Проаналізувавши все викладене вище суд дійшов висновку, що спірне податкове повідомлення-рішення прийнято обґрунтовано, правомірно, з передбачених нормами чинного законодавства підстав.
Згідно з частиною першою статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Частиною першою статті 72 КАС України встановлено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до частини другої статті 73 КАС України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.
Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (частини перша та друга статті 76 Кодексу адміністративного судочинства України).
Частинами першою та другою статті 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
На підставі викладеного та оцінюючи у сукупності встановлені обставини і перевіривши наявні в матеріалах справи докази, суд зробив висновок про відсутність підстав для задоволення позову, оскільки відповідачем доведено правомірність прийнятого податкового повідомлення-рішення.
Судові витрати відповідно до ст.139 КАС України не розподіляються.
На підставі викладеного, керуючись статтями 242-246, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

У задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити повністю.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 , рнокпп НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_2 .
Відповідач: Головне управління ДПС у м. Києві, як відокремлений підрозділ, ЄДРПОУ 44116011, адреса: 04116, вул. Шолуденка, 33/19, м. Київ.

Суддя Марина ХЛІМОНЕНКОВА

.