Справа № 202/2411/26
Провадження № 2/202/3432/2026

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
ЗАОЧНЕ

23 червня 2026 року м. Дніпро

Індустріальний районний суд міста Дніпра у складі:
головуючого судді Недобитюк Н.В.,
за участю секретаря судового засідання Іващенко І.В.,
за відсутності сторін,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду Індустріального районного суду міста Дніпра цивільну справу за позовною заявою Товариства з додатковою відповідальністю «Експрес Страхування» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку суброгації, –
В С Т А Н О В И В:
У березні 2026 року представник Товариства з додатковою відповідальністю «Експрес Страхування» (далі – ТДВ «Експрес Страхування», позивач) через підсистему «Електронний суд» звернувся до Індустріального районного суду міста Дніпра із позовною заявою до ОСОБА_1 (далі – відповідач) про відшкодування шкоди в порядку суброгації.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 18 серпня 2025 року сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «Toyota» державний номерний знак НОМЕР_1 , яким керував відповідач ОСОБА_1 , та автомобіля «Mercedes-Benz GLE 300 d 4MATIC Coupe», державний номерний знак НОМЕР_2 , застрахованого у ТДВ «Експрес Страхування» за договором страхування наземних транспортних засобів КАСКО № 777.24.11428 від 06 грудня 2024 року. Внаслідок вказаної ДТП застрахований транспортний засіб отримав механічні пошкодження.
Постановою Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпра від 29 вересня 2025 року у справі № 199/13039/25 ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. На виконання умов договору добровільного страхування позивач здійснив виплату страхового відшкодування на відновлювальний ремонт пошкодженого автомобіля. Позивач зазначає, що відповідно до статті 993 ЦК України та статті 27 Закону України «Про страхування», до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник має до особи, відповідальної за завдані збитки. Оскільки в добровільному порядку відповідач завдану шкоду не відшкодував, позивач змушений звернутися до суду та просить стягнути з ОСОБА_1 суму виплаченого страхового відшкодування, а також понесені судові витрати.
Ухвалою Індустріального районного суду міста Дніпра від 14 травня 2026 року позовну заяву було прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання за правилами загального позовного провадження.
18 травня 2026 року від представника позивача Осадчого А.М. через підсистему «Електронний суд» надійшла заява про долучення до матеріалів справи письмових доказів, а саме: належним чином засвідченої копії постанови Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпра від 29 вересня 2025 року у справі № 199/13039/25, яку позивач отримав на свій запит. Дані докази були долучені судом до матеріалів справи.
У підготовчому судовому засіданні, яке відбулося 28 травня 2026 року, представник позивача Осадчий А.М. позовні вимоги підтримав у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві, та просив призначити справу до судового розгляду по суті.
У судове засідання, призначене на 23 червня 2026 року, учасники справи не з`явилися.
Представник позивача про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, до суду не з`явився, однак у матеріалах справи міститься згода позивача на розгляд справи за його відсутності та не заперечення щодо ухвалення заочного рішення у справі.
Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання 23 червня 2026 року повторно не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином у встановленому законом порядку за зареєстрованим місцем проживання. Про причини неявки суд не повідомив, правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду від нього не надходило.
Ухвалою Індустріального районного суду міста Дніпра від 23 червня 2026 року, занесеною до протоколу судового засідання, було закрито підготовче провадження у справі, розпочато розгляд справи по суті та, зі згоди представника позивача, ухвалено проводити заочний розгляд справи на підставі наявних матеріалів та доказів відповідно до положень статті 280 Цивільного процесуального кодексу України.
Відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, дослідивши наявні у матеріалах справи письмові докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосовуючи норми матеріального та процесуального права, приходить до наступних висновків.
Згідно з частиною першою статті 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Згідно з частиною першою статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
Відповідно до частин першої та третьої статті 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно з частиною першою статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Частиною першою статті 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Згідно з частиною першою статті 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. 
Частинами першою та другою статті 1187 ЦК України визначено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. 
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. 
Згідно з абзацом другим частини першої статті 1192 ЦК України, розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. 
Відповідно до частини першої статті 979 ЦК України, договір страхування укладається відповідно до цього Кодексу, Закону України «Про страхування», інших законодавчих актів.
Згідно з частиною першою статті 980 ЦК України, предметом договору страхування є передача страхувальником за плату ризику, пов`язаного з об`єктом страхування, страховику на умовах, визначених договором страхування або законодавством України. При цьому об`єктом страхування може бути майно на праві володіння, користування і розпорядження та/або можливі збитки чи витрати. 
Частиною першою статті 981 ЦК України передбачено, що договір страхування укладається в письмовій формі з дотриманням вимог до письмової форми правочину, встановлених цим Кодексом, а факт укладення договору страхування може посвідчуватися страховим полісом (сертифікатом). 
Відповідно до частини першої статті 982 ЦК України, істотними умовами договору страхування є предмет договору страхування, страховий випадок, розмір грошової суми, в межах якої страховик зобов`язаний провести виплату у разі настання страхового випадку (страхова сума), розмір страхового платежу і строки його сплати, строк договору та інші умови, визначені актами цивільного законодавства.
Згідно з частиною першою статті 993 ЦК України, до страховика, який здійснив страхову виплату (відшкодування) за договором страхування майна, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхову виплату (відшкодування), має до особи, відповідальної за завдані збитки.
Відповідно до частини четвертої статті 89 Закону України «Про страхування», предметом договору страхування є передача страхувальником за плату ризику, пов`язаного з об`єктом страхування, страховику на умовах, визначених договором страхування або законодавством України.
Згідно з частиною першою статті 93 Закону України «Про страхування», страхові ризики, які визначаються договором страхування, мають відповідати, зокрема, таким ознакам: вірогідність та ймовірність настання; неможливість передбачити конкретний час, місце, обставини настання події, а також розмір шкоди в разі настання страхового випадку.
Частинами першою та четвертою статті 102 Закону України «Про страхування» визначено, що договором страхування встановлюється перелік документів, що підтверджують факт та обставини настання страхового випадку і розмір заподіяної шкоди (збитку). У разі визнання випадку страховим страховик здійснює страхову виплату страхувальнику відповідно до умов договору страхування або законодавства. 
Відповідно до частин першої та другої статті 108 Закону України «Про страхування», страховик, який здійснив страхову виплату за договором страхування майна, має право вимоги до особи, відповідальної за заподіяні збитки, у розмірі здійсненої страхової виплати та інших пов`язаних із нею фактичних витрат. Якщо договором страхування майна не передбачено інше, до страховика, який здійснив страхову виплату, в межах такої виплати переходить право вимоги (суброгація), яке страхувальник або інша особа, визначена договором страхування або законом, що одержала страхову виплату, має до особи, відповідальної за заподіяні збитки.
Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Відповідно до правового висновку Верховного Суду, викладеного у постанові від 02 жовтня 2024 року у справі № 175/4710/16-ц (провадження № 61-9681 св 24), у разі наявності юридичних фактів, передбачених статтею 993 ЦК України, відбувається перехід права вимоги від страхувальника (вигодонабувача) до страховика (суброгація). Нового зобов`язання із відшкодування збитків при цьому не виникає, оскільки відбувається заміна кредитора: від потерпілого (страхувальника) переходить страховику право вимоги до особи, відповідальної за завдання шкоди. Страховик внаслідок виконання обов`язку винної особи (боржника) перед потерпілим (кредитором), набуває права кредитора в частині фактичних витрат. При цьому деліктне зобов`язання не припиняться, але відбувається заміна сторони у цьому зобов`язанні (заміна кредитора) – замість потерпілої особи прав кредитора набуває страховик.
Згідно з правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, викладеною у пунктах 70-74 постанови від 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц (провадження № 14-176 цс 18), до страховика потерпілого переходить право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування, і такий перехід права вимоги є суброгацією. Також Великою Палатою Верховного Суду роз`яснено, що відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або відповідним Законом у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування, чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. Окрім цього, постановою закріплено, що уклавши договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страховик на випадок виникнення деліктного зобов`язання бере на себе у межах суми страхового відшкодування виконання обов`язку страхувальника, який завдав шкоди, а тому страховик, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, реалізує своє право вимоги шляхом звернення з позовом до страховика, в якого завдавач шкоди застрахував свою цивільно-правову відповідальність.
Відповідно до частини шостої статті 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. З огляду на вказане, вина відповідача у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, встановлена у судовому порядку під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, не підлягає доказуванню, а факт заподіяння ним майнової шкоди є беззаперечно доведеним.
Оцінюючи надані позивачем докази на підтвердження розміру завданої шкоди та факту виплати страхового відшкодування, суд виходить з наступного. 
Згідно з Договором страхування наземних транспортних засобів № 777.24.11428 від 06 грудня 2024 року, укладеним між ТДВ «Експрес Страхування» та ОСОБА_2 , застраховано транспортний засіб «Mercedes-Benz GLE 300 d 4MATIC Coupe», державний номерний знак НОМЕР_2 . Строк дії договору встановлено з 07 грудня 2024 року по 06 січня 2026 року, при цьому сторонами погоджено безумовну франшизу за ризиком ДТП у розмірі 0,00 %.
Відповідно до Повідомлення про подію від 18 серпня 2025 року, страхувальник своєчасно сповістила страховика про настання страхового випадку – дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 18 серпня 2025 року о 08 год 45 хв у м. Дніпрі на в`їзді на Новий міст (пр-т Слобожанський) за участю застрахованого автомобіля, про що також було повідомлено Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області.
Згідно зі Страховим актом № 3.25.03785-1 від 09 вересня 2025 року, вказану подію визнано страховим випадком та затверджено до виплати суму страхового відшкодування у розмірі 1 204 280,17 грн. Зазначена сума розрахована на підставі Рахунку-фактури № СЧDM-01558 від 09 вересня 2025 року, виданого офіційним дилером Філією «Автомобільний дім на Набережній» ТОВ «УКРАВТО ДНІПРО», за послуги з відновлювального ремонту, деталі та матеріали для пошкодженого автомобіля.
Відповідно до платіжної інструкції кредитового переказу коштів № 6581368062 від 12 вересня 2025 року, позивач ТДВ «Експрес Страхування» виконав свої зобов`язання та перерахував на рахунок СТО (Філія «Мерседес на Набережній», р/р НОМЕР_3 в АТ «Ощадбанк») страхове відшкодування у розмірі 1 204 280,17 грн із призначенням платежу: «Стр. відш. № 777.24.11428 від 06.12.24р. ОСОБА_2 , без ПДВ. Зг.СЧDM-01558 від 09.09.25 у т.ч ПДВ - 200713.36 грн.».
Також згідно з платіжною інструкцією кредитового переказу коштів № 6581369911 від 19 листопада 2025 року, позивачем було додатково перераховано на користь СТО суму 15 937,31 грн із призначенням платежу: «Стр. відш № 777.24.11428 від 06.12.24р. ОСОБА_2 , без ПДВ.Зг. СЧDM-01943 від 28.10.25 у т.ч ПДВ - 2656.22 грн.». Отже, загальна сума, перерахована СТО безпосередньо на ремонт транспортного засобу, склала 1 220 217,48 грн (1 204 280,17 грн + 15 937,31 грн).
Також, відповідно до Страхового акта № 3.25.03785-2 від 16 вересня 2025 року, затверджено до виплати додаткове страхове відшкодування у розмірі 3 600,00 грн. Вказана сума обґрунтована вартістю послуг з евакуації транспортного засобу, що підтверджується Актом наданих послуг та нарядом-замовленням № 3HDM-15096 від 17 вересня 2025 року. Згідно з платіжною інструкцією № 6581368204 від 16 вересня 2025 року, позивачем було перераховано вказану суму 3 600,00 грн.
Окрім цього, фактичне виконання відновлювального ремонту СТО підтверджується первинними документами, а саме: Актом наданих послуг № 3HDM-15545 від 31 жовтня 2025 року на суму 1 130 533,44 грн (основний ремонт), Актом наданих послуг № 3HDM-16168 від 26 листопада 2025 року на суму 35 754,72 грн (нанесення антигравійної плівки), Рахунком-фактурою № СЧDM-01943 від 28 жовтня 2025 року на суму 15 937,31 грн (послуги з шумоізоляції), а також Актом наданих послуг № 3HDM-16768 від 28 січня 2026 року на суму 40 865,86 грн (встановлення дозамовлених запчастин).
Водночас, згідно з листом ТДВ «Експрес Страхування» (вих. № ВИХ-001125/r-101з від 13 лютого 2026 року) до СТО (Філія «Автомобільний дім на Запорізькому» ТОВ «УКРАВТО ДНІПРО»), позивач повідомив, що згідно з остаточними актами виконаних робіт фактична вартість ремонту автомобіля склала 1 207 154,02 грн. Суд зазначає, що вказана підсумкова вартість ремонту повністю узгоджується із сумою трьох актів наданих послуг (1 130 533,44 грн + 35 754,72 грн + 40 865,86 грн), без врахування вартості послуг з шумоізоляції, які страховик виключив з остаточного розрахунку вартості відновлювального ремонту.
У зв`язку з цим, оскільки на ремонт було перераховано 1 220 217,48 грн, позивач звернувся з вимогою повернути надлишково сплачене страхове відшкодування у розмірі 13 063,46 грн (1 220 217,48 грн - 1 207 154,02 грн).
Відповідно до статті 993 ЦК України, який виплатив страхове відшкодування, переходить право вимоги до особи, відповідальної за завдані збитки, виключно у межах фактичних витрат. Зважаючи на те, що частина сплачених коштів (13 063,46 грн) була заявлена як надлишково сплачена та підлягала поверненню, суд визначає фактичний розмір понесених страховиком витрат, що підлягає стягненню з відповідача в порядку суброгації, як суму реальної вартості виконаного ремонту (1 207 154,02 грн) та вартості послуг з евакуації (3 600,00 грн), що у сукупності становить 1 210 754,02 грн.
Розподіляючи судові витрати, суд виходить з такого. Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Матеріалами справи підтверджується, що за подання даного позову позивач поніс судові витрати у вигляді сплати судового збору в сумі 14 684,94 грн, що підтверджується платіжною інструкцією № 83 від 12 січня 2026 року. Оскільки суд дійшов висновку про обґрунтованість заявлених вимог та їх задоволення в повному обсязі, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума сплаченого судового збору в розмірі 14 684,94 грн.
Керуючись статтями 12, 13, 81, 82, 141, 258, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд, –
В И Р І Ш И В:
Позовні вимоги Товариства з додатковою відповідальністю «Експрес Страхування» до ОСОБА_1 про стягнення майнової шкоди в порядку регресу (суброгації) – задовольнити повністю.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з додатковою відповідальністю «Експрес Страхування» суму виплаченого страхового відшкодування (матеріальну шкоду) в розмірі 1 210 754 (один мільйон двісті десять тисяч сімсот п`ятдесят чотири) гривні 02 копійки.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з додатковою відповідальністю «Експрес Страхування» судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 14 684 (чотирнадцять тисяч шістсот вісімдесят чотири) гривні 94 копійки.
Це заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його складення. Відповідач, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд – якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Позивач, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити рішення суду в апеляційному порядку повністю або частково. Апеляційна скарга на рішення суду подається до Дніпровського апеляційного суду безпосередньо протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження – якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи. 
Згідно з частиною п`ятою статті 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Сторони можуть отримати інформацію щодо даної справи за веб-адресою сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України або в підсистемі «Електронний суд». 
Повне судове рішення складене 23 червня 2026 року. 

ПОЗИВАЧ: Товариство з додатковою відповідальністю «Експрес Страхування», ЄДРПОУ 36086124, адреса: 04073, Україна, м. Київ, пр-т. Степана Бандери, буд. 22.

ВІДПОВІДАЧ: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , адреса: АДРЕСА_1 .

Суддя        Н.  В.  Недобитюк