Справа № 162/887/24
Провадження № 2/162/11/2026

ЛЮБЕШІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 травня 2026 року селище Любешів
Любешівський районний суд Волинської області у складі
головуючого судді Цибень О.В.,
за участю секретаря судового засідання Будько І.М.,
відповідача ОСОБА_1 ,
представника відповідача Пасевича О.П.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
ВСТАНОВИВ:
До суду 08.10.2024 надійшов вказаний позов.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 05.07.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 180505675. Між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон плюс» 28.11.2018 було укладено договір факторингу № 28/1118-01. Відповідно до реєстру боржників № 150 від 07.09.2021 до договору факторингу № 28/1118-01 до ТОВ «Таліон плюс» перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 180505675. Між ТОВ «Таліон плюс» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» 20.10.2022 укладено договір факторингу № 20102022, відповідно до умов якого ТОВ «Таліон плюс» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» права вимоги до боржників, вказаними у Реєстрах прав вимоги боржників. Відповідно до Реєстру прав вимоги № 1 від 21.10.2022 до Договору факторингу № 20102022 від 20.10.2022 ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 48650 гривень, з яких: 13750 гривень - сума заборгованості за основною сумою боргу; 34900 гривень - сума заборгованості за відсотками Таким чином, ОСОБА_1 має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «ЄАПБ» за кредитним договором № 180505675 у розмірі 48650 гривень. 
Крім цього, 04.04.2021 між ТОВ «КУ «Європейська кредитна група» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 3376102293/661863, який підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання одноразового ідентифікатора. Між ТОВ «КУ «Європейська кредитна група» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» 09.12.2021 укладено Договір факторингу № 09122021, відповідно до умов якого ТОВ ««КУ «Європейська кредитна група» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «КУ «Європейська кредитна група» права вимоги до боржників, вказаними у Реєстрі боржників. Відповідно до Реєстру боржників від 09.12.2021 до Договору факторингу № 09122021 від 19.12.2021 ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до Відповідача в сумі 19375 гривень, з яких: 5000 гривень – сума заборгованості за основною сумою боргу; 14375 гривень – сума заборгованості за відсотками. Таким чином, ОСОБА_1 має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК ЄАПБ» за кредитним договором № 3376102293/661863 у розмірі 19375 гривень.
Також 24.06.2021 між ТОВ «Гоуфінгоу» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 3376102293/440382, який підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання одноразового ідентифікатора. Між ТОВ «Гоуфінгоу» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» 19.04.2022 укладено Договір факторингу № 19042022-Г, відповідно до умов якого ТОВ «Гоуфінгоу» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «Гоуфінгоу» права вимоги до боржників, вказаними у Реєстрі боржників. Відповідно до Реєстру боржників від 19.04.2022 до Договору факторингу № 19042022-Г від 19.04.2022 ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 17437,50 гривень, з яких: 4500 гривень – сума заборгованості за основною сумою боргу; 12937,50 гривень – сума заборгованості за відсотками. Таким чином, ОСОБА_1 має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК ЄАПБ» за кредитним договором № 3376102293/440382 у розмірі 17437,50 гривень.
Всупереч умовам кредитних договорів, не зважаючи на повідомлення, відповідач не виконав своїх зобов`язань. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, останній не здійснив жодного платежу для погашення існуючої заборгованості ні на рахунки ТОВ «ФК «ЄАПБ», ні на рахунки попереднього кредитора. З моменту отримання права вимоги до відповідача, позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій. На підставі наведеного просить суд стягнути з відповідача в користь позивача заборгованість за вказаними договорами у загальному розмірі 85462,50 гривні та понесені судові витрати по справі.
Ухвалою суду від 10.10.2024 постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін та запропоновано відповідачу подати відзив на позов протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання вказаної ухвали.
Ухвалою суду від 05.11.2024 зупинено провадження у справі до припинення перебування ОСОБА_1 у складі Збройних Сил України та поновлено ухвалою суду від 23.02.2026.
У позовній заяві представник позивача просить про розгляд справи без його участі.
Представник відповідача у судовому засіданні вказав, що матеріали справи не містять підтверджуючих документів перерахування коштів саме на рахунок відповідача, руху коштів по його картках, а додані розрахунки, складені кредиторами, не є належними доказами суми заборгованостей. Крім цього, відсотки нараховувались поза межами строків кредитування та відповідача не повідомляли про відступлення прав вимоги до нього. З огляду на вказане просив відмовити у задоволенні позову.
Відповідач підтримав позицію його представника, вказавши, що мав кредитні зобов`язання, але не за цими договорами.
Заслухавши пояснення сторони відповідача, дослідивши у судовому засіданні матеріали справи та подані докази, з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд дійшов таких висновків.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).
Згідно з п. 1, 2 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги, правонаступництва).
Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі та і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно із ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Відповідно до ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).
Згідно з ч. 1, 2 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. 
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Згідно з ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Відповідно до вимог ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Судом встановлено, що 05.07.2021 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та відповідачем укладено договір кредитної лінії № 180505675, згідно з яким кредитодавець зобов`язується надати позичальнику кредит у вигляді кредитної лінії в розмірі кредитного ліміту на суму 13750 гривень, на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, відповідно до умов, зазначених у цьому договорі, додатках до нього та правилах надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту продукту «Смарт» ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога».
Із матеріалів справи вбачається, що 28.11.2018 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» (клієнт) та ТОВ «Таліон плюс» (фактор) було укладено договір факторингу № 28/1118-01, текст якого Додатковою угодою № 26 від 31.12.2020 викладений у новій редакції.
Право грошової вимоги позивача до відповідача перейшло від ТОВ «Таліон плюс» на підставі договору факторингу № 20102022 від 20.10.2022 та відповідного Реєстру прав вимоги.
Із доданих до позовної заяви документів встановлено, що вищевказаний договір факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 у матеріалах справи відсутній, а додана лише копія додаткової угоди до нього № 26 від 31.12.2020. Разом з тим, ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» відступив ТОВ «Таліон плюс» право вимоги тільки до конкретних кредитних договорів та боржників, зазначених у реєстрах прав вимог, а не до усіх кредитних договорів, у яких ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» є позичальником, в тому числі, укладених у майбутньому.
Отже, позивачу на підтвердження факту передачі прав грошової вимоги до ОСОБА_1 від ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» до ТОВ «Таліон плюс», окрім самого договору факторингу, необхідно було долучити реєстр вимог до даного договору. Однак, даний реєстр в матеріалах справи відсутній. 
Також з матеріалів справи судом встановлено, що договір між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та відповідачем ОСОБА_1 , за яким позивач просить стягнути заборгованість, було укладено 05.07.2021.
Таким чином, ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» не могло відчужити право вимоги за майбутнім кредитним договором, тобто за договором, який станом на 28.11.2018, ще не був укладений.
Враховуючи наведені обставини, позивачем не доведено перехід до нього права вимоги за договором кредитної лінії № 180505675 від 05.07.2021.
Крім цього, з індивідуальної частини договору про надання фінансового кредиту № 3376102293/661863 від 04.04.2021 судом встановлено, що між ТОВ «КУ «Європейська кредитна група» та ОСОБА_1 укладено договір про надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту, який підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису) «R34956». За умовами п. 1.1. кредитного договору ТОВ «КУ «Європейська кредитна група» надає ОСОБА_1 фінансовий кредит у розмірі 5000 гривень на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування ним в порядку та на умовах, визначених цим договором. За умовами п.1.2, 1.3 договору кредит надається строком на 25 днів, тобто до 28.04.2021, за користування кредитом клієнт сплачує Товариству 912,5 % річних від суми кредиту в розрахунку 2,5% за добу. 
Між ТОВ «КУ «Європейська кредитна група» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» 09.12.2021 укладено договір факторингу № 09122021, відповідно до умов якого ТОВ «КУ «Європейська кредитна група» відступило за грошові кошти ТОВ «ФК «ЄАПБ» право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту) плату за кредитом (плату за управління кредитом, плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить ТОВ «КУ «Європейська кредитна група». Перелік боржників, підстави виникнення права грошової вимоги до боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені в реєстрі боржників, який формується згідно з додатком № 1 та є невід`ємною частиною договору.
Відповідно до акта прийому-передачі реєстру боржників за договором факторингу № 09122021 від 09.12.2021 ТОВ «КУ «Європейська кредитна група» передало, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» прийняло реєстр боржників кількістю 10114, після чого від ТОВ «КУ «Європейська кредитна група» до ТОВ «ФК «ЄАПБ» переходять права вимоги заборгованості від боржників, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» стає кредитором щодо боржників стосовно заборгованостей.
Відповідно до витягу з Реєстру боржників від 09.12.2021 до Договору факторингу № 09122021 від 09.12.2021 ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до Відповідача за кредитним договором № 3376102293/661863 в сумі 19375 гривень, з яких 5000 гривень – сума заборгованості за основною сумою боргу, 14375 гривень - сума заборгованості за відсотками.
Також з індивідуальної частини договору про надання фінансового кредиту № 3376102293/440382 від 24.06.2021 судом встановлено, що між ТОВ «Гоуфінгоу» та ОСОБА_1 укладено договір про надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту, який підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису) «R45426». За умовами п. 1.1. кредитного договору ТОВ «Гоуфінгоу» надає ОСОБА_1 фінансовий кредит у розмірі 4500 гривень на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування ним в порядку та на умовах, визначених цим договором. За умовами п.1.2, 1.3 договору кредит надається строком на 25 днів, тобто до 18.07.2021, за користування кредитом клієнт сплачує Товариству 912,5 % річних від суми кредиту в розрахунку 2,5% за добу. 
Між ТОВ «Гоуфінгоу» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» 19.04.2022 укладено договір факторингу № 19042022-Г, відповідно до умов якого ТОВ «Гоуфінгоу» відступило за грошові кошти ТОВ «ФК «ЄАПБ» право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту) плату за кредитом (плату за управління кредитом, плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить ТОВ «Гоуфінгоу». Перелік боржників, підстави виникнення права грошової вимоги до боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені в реєстрі боржників, який формується згідно з додатком № 1 та є невід`ємною частиною договору.
Відповідно до акта прийому-передачі реєстру боржників за договором факторингу №19042022-Г від 19.04.2022, ТОВ «Гоуфінгоу» передало, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» прийняло реєстр боржників кількістю 14378, після чого від ТОВ «Гоуфінгоу» до ТОВ «ФК «ЄАПБ» переходять права вимоги заборгованості від боржників, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» стає кредитором щодо боржників стосовно заборгованостей
Відповідно до витягу з Реєстру боржників від 19.04.2022 до Договору факторингу № 19042022-Г від 19.04.2022, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до Відповідача за кредитним договором № 3376102293/440382 в сумі 17437,50 гривень, з яких 4500 гривень – сума заборгованості за основною сумою боргу, 12937,50 гривень - сума заборгованості за відсотками.
У статті 3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Відповідно до ч. 1-8 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Електронний договір, крім визначених Цивільним кодексом України істотних умов для відповідного виду договору, може містити інформацію про: технологію (порядок) укладення договору; порядок створення та накладання електронних підписів сторонами договору; можливість та порядок внесення змін до умов договору; спосіб та порядок прийняття пропозиції укласти електронний договір (акцепту); порядок обміну електронними повідомленнями та інформацією між сторонами під час виконання ними своїх зобов`язань; технічні засоби ідентифікації сторони; порядок внесення змін до помилково відправленого прийняття пропозиції укласти електронний договір (акцепту); посилання на умови, що включаються до договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до іншого електронного документа і порядок доступу до такого документа; спосіб зберігання та пред`явлення електронних документів, повідомлень, іншої інформації в електронній формі та умови доступу до них; умови виготовлення та отримання паперових копій електронних документів; можливість вибору мови, що використовується під час укладення та виконання договору; інші відомості. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) або електронний договір повинні містити інформацію щодо можливості отримання стороною такої пропозиції або договору у формі, що унеможливлює зміну змісту. Якщо покупець (споживач, замовник) укладає електронний договір шляхом розміщення замовлення за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, продавець (виконавець, постачальник) зобов`язаний оперативно підтвердити отримання такого замовлення. Замовлення або підтвердження розміщення замовлення вважається отриманим у момент, коли сторона електронного договору отримала доступ до нього. У разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Інформаційна система суб`єкта електронної комерції, який пропонує укласти електронний договір, має передбачати технічну можливість особи, якій адресована така пропозиція, змінювати зміст наданої інформації до моменту прийняття пропозиції.
Згідно із ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Водночас згідно з ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.
Згідно з ст. 526, 530 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Частиною 1 ст. 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Водночас, згідно зі ст. 1087 ЦК України розрахунки за участю фізичних осіб, не пов`язані із здійсненням ними підприємницької діяльності, можуть провадитися у готівковій або безготівковій формі. Розрахунки між юридичними особами, а також розрахунки за участю фізичних осіб, пов`язані із здійсненням ними підприємницької діяльності, провадяться в безготівковій формі. Розрахунки між цими особами можуть провадитися також готівкою, якщо інше не встановлено законом. Граничні суми розрахунків готівкою для фізичних та юридичних осіб, а також для фізичних осіб - підприємців відповідно до цієї статті встановлюються Національним банком України.
Відповідно до ст. 1088 ЦК України під час здійснення безготівкових розрахунків допускається застосування платіжних інструкцій, передбачених законодавством України, банківськими правилами та звичаями ділового обороту. Сторони у договорі мають право обрати будь-який вид безготівкових розрахунків на свій розсуд. Безготівкові розрахунки провадяться через банки, небанківських надавачів платіжних послуг, в яких відкрито відповідні рахунки, якщо інше не випливає із закону та не обумовлено видом безготівкових розрахунків. Порядок здійснення безготівкових розрахунків регулюється цим Кодексом, законом та банківськими правилами.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 13 Закону України «Про електронну комерцію» розрахунки у сфері електронної комерції здійснюються відповідно до законів України «Про платіжні послуги», «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», інших законів та нормативно-правових актів Національного банку України. Розрахунки у сфері електронної комерції можуть здійснюватися з використанням платіжних інструментів, електронних грошей, шляхом переказу коштів або оплати готівкою з дотриманням вимог законодавства щодо оформлення готівкових та безготівкових розрахунків, а також в інший спосіб, передбачений законодавством України, що регулює надання платіжних послуг. Способи, строки та порядок розрахунків у сфері електронної комерції визначаються в електронному договорі з урахуванням вимог законодавства України.
Відповідно до п. 3, 57 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про платіжні послуги»: безготівкові розрахунки - перерахування коштів з рахунків платників на рахунки отримувачів, а також перерахування надавачами платіжних послуг коштів, внесених платниками готівкою, на рахунки отримувачів; платіжна операція - будь-яке внесення, переказ або зняття коштів незалежно від правовідносин між платником і отримувачем, які є підставою для цього
Відповідно до ст. 18 Закону України «Про платіжні послуги» надавач платіжних послуг зобов`язаний вести облік своїх операцій та подавати до Національного банку України звітність щодо здійснення діяльності з надання платіжних послуг відповідно до вимог, встановлених нормативно-правовими актами Національного банку України.
Згідно з ч. 1 ст. 27 Закону України «Про платіжні послуги» усі документи, що підтверджують надання платіжних послуг (виконання платіжних операцій), зберігаються надавачами платіжних послуг та їх комерційними агентами не менше п`яти років з дня припинення ділових відносин з клієнтом або з дня завершення разової фінансової операції без встановлення ділових відносин з клієнтом.
Відповідно до ч. 1 ст. 29 Закону України «Про платіжні послуги» надання платіжних послуг (у тому числі виконання окремих або разових платіжних операцій, відкриття та обслуговування рахунків тощо) здійснюється на підставі договору, що укладається між надавачем платіжних послуг та користувачем відповідно до вимог законодавства, на узгоджених сторонами умовах.
Як вбачається із положень ч. 1, 2, 6, 7 ст. 40 Закону України «Про платіжні послуги», форма та порядок надання платіжної інструкції визначаються в договорі між користувачем та надавачем платіжних послуг, якщо інше не передбачено законодавством. Платіжна інструкція має містити інформацію, що дає змогу надавачу платіжних послуг ідентифікувати особу платника та отримувача за платіжною операцією, рахунки платника та отримувача, надавачів платіжних послуг платника та отримувача, суму платіжної операції та іншу інформацію (реквізити), необхідну для належного виконання платіжної операції. Надавач платіжних послуг зобов`язаний забезпечити фіксування в операційно-обліковій системі дати і часу надходження платіжної інструкції, прийняття її до виконання (або відмови в її прийнятті), виконання платіжної інструкції. Національний банк України у своїх нормативно-правових актах визначає обов`язкові реквізити платіжних інструкцій, особливості їх оформлення, захисту, прийняття до виконання.
Відповідно до ч. 1 ст. 49 Закону України «Про платіжні послуги» платіжна операція вважається завершеною в момент зарахування суми платіжної операції на рахунок отримувача або видачі суми платіжної операції отримувачу в готівковій формі. Платіжна операція з використанням електронних грошей вважається завершеною в момент зарахування суми платіжної операції на електронний гаманець отримувача.
Згідно з ч. 1 ст. 50 Закону України «Про платіжні послуги» небанківські надавачі платіжних послуг забезпечують виконання платіжних операцій користувачів через розрахункові рахунки, відкриті в банках або в розрахунковому банку платіжної системи, учасниками якої вони є.
Також відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Частиною другою цього Закону визначено обов`язкові реквізити первинних документів за договором позики №76871726 від 10.10.2023 та кредитним договором № 1064365 від 18.10.2023.
Позивачем на підтвердження заявлених вимог про стягнення заборгованості за вищевказаними договорами з урахуванням наведених вище положень Цивільного Кодексу України, Законів України «Про платіжні послуги», «Про електронну комерцію», «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» не надано документів, які підтверджують зарахування коштів на рахунок відповідача.
З огляду на вказане, матеріали справи не містять належних доказів, що підтверджують виконання первісними кредиторами умов договорів щодо здійснення безготівкового переказу грошової суми на банківський рахунок позичальника шляхом використання вказаних позичальником реквізитів електронного платіжного засобу.
Крім того, матеріали справи не містять даних, підтверджуючих належність електронних платіжних засобів, реквізити яких неповно зазначені у текстах згаданих договорів, саме відповідачу ОСОБА_1 .
Надані позивачем розрахунки заборгованості самі по собі не є належними та допустимими доказами наявності заборгованості та її розміру за договорами, оскільки будь-яких доказів перерахування коштів на картку чи на рахунок відповідача, підтвердження отримання останнім кредитних коштів відповідно до укладених договорів позивачем не надано. Розрахунки є виключно внутрішніми документами, підготовленими представником позивача, та відображають односторонню арифметичну калькуляцію позивача і не є правовою підставою для стягнення відповідних сум та не можуть слугувати доказом безспірності розміру грошових вимог позивача до відповідача.
Відповідно до ст.141 ЦПК України судові витрати залишаються за позивачем.
Керуючись ст. 4, 7, 8, 11, 12, 13, 76, 77, 81, 83, 141, 247, 258, 259, 263, 265 ЦПК України, суд 
УХВАЛИВ:
Відмовити у задоволенні позову товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. 

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (адреса: вул. Симона Петлюри, 30, м. Київ, код ЄДРПОУ 35625014).
Представник позивача: Грибанов Денис В`ячеславович (адреса: вул. Лісова, 2, м. Бровари, Київська область, РНОКПП НОМЕР_1 ).
Відповідач: ОСОБА_1 (адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ).
Представник відповідача: адвокат Пасевич Олександр Петрович (адреса: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 ).

Суддя Любешівського районного суду Волинської області Ольга ЦИБЕНЬ