Дата документу 13.05.2026	Справа № 554/9086/25	
 	Провадження № 2/554/1917/2026	

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 травня 2026 року м. Полтава

Шевченківський районний суд міста Полтави у складі:
головуючого судді - Сініцина Е.М.,
за участю секретаря – Кувіти М.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, –

В С Т А Н О В И В:

Позивач – ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» звернувся до суду із позовною заявою до відповідача – ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості та просив стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» заборгованість за кредитним договором № 99105353 від 14.08.2012 року, що укладений між відповідачем та ПАТ «Банк Руский стандарт» правонаступником якого став АТ «БАНК ФОРВАРД», право вимоги за яким відступлено позивачу за договором факторингу № GL1N426202/1 від 25.07.2024 року, у розмірі 77 742,2 грн., з яких 33 488,77 грн. – прострочена заборгованість за тілом кредиту, 16 203,96 грн. – прострочена заборгованість за сумою відсотків, 28 049,47 грн. – прострочена заборгованість за сумою комісії, а також стягнути судові витрати у вигляду судового збору у розмірі 2 422,40 гривень та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7 000 гривень. 
Ухвалою Шевченківського районного суду міста Полтави від 26.08.2025 року було відкрито спрощене позовне провадження.
Ухвалою Шевченківського районного суду міста Полтави від 03.12.2025 року задоволено клопотання відповідача про витребування доказів.
Представник позивача про дату та час засідання повідомлявся належним чином, у позовній заяві просив розгляд справи здійснювати за його відсутності.
Представник відповідача – адвокат Мирко Р.О. про дату та час судового засідання повідомлявся належним чином, направив до суду відзив, в якому зазначив, що звертаючись до суду із позовною заявою та обґрунтовуючи позовні вимоги позивачем надано фактично не розрахунок заборгованості, а довідку, де вказано лише, що заборгованість за тілом кредиту становить - 33 488,77 грн., заборгованість за відсотками становить - 16 203,96 грн., заборгованість за комісіями становить - 28 049,47 грн., а всього: 77 742,20 грн., тобто, він вважає вказаний доказ неналежним та недопустимим.
Також не погоджується з сумою комісії, зазначеної в позові, оскільки з умов Кредитного договору вбачається, що Первісним кредитором встановлено комісію за РО щомісячно: 0%, а нарахування та стягнення комісії є незаконним, навіть якщо її розмір є встановленим, оскільки такий пункт є нікчемним у силу закону. 
Крім того, вказує, що строку дії Кредитного договору, нарахування відсотків та відсутності Умов надання та обслуговування платіжних карток ПАТ «Банк Русский Стандарт» закінчився зі строком дії картки, тобто - 08/17. Інших документів, які б вказували строк дії Кредитного договору матеріали справи не містять.
Нарахування відсотків поза межами строку дії Кредитного договору є незаконним.
За відсутності розрахунку заборгованості зазначене позивачем неможливо перевірити, який саме розмір та за який період було нараховано та вже сплачено відповідачем.
Також не погоджується із стягненням з відповідача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 7000 гривень. 
В обґрунтування стягнення з відповідача витрат на правову допомогу у розмірі 7 000,00 грн. позивач посилається на Договір № 0206 від 02.06.2025 про надання правової допомоги, акт наданих послуг № 807 від 09.06.2025 року. Заявлені витрати є необґрунтованими, не реальними та такими, що встановлені виключно для створення додаткового фінансового тягаря на плечі відповідача. Матеріали справи не містить доказів того, що такі витрати дійсно були понесені. При цьому, надання усної консультації з вивченням документів, погодженням правової позиції з Клієнтом фактично охоплюється послугою із здійснення підготовки самого процесуального документу, такого як позовна заява, тому такі судові витрати є необґрунтованими. До аналогічних висновків приходив уже Верховний Суд у складі Касаційного господарського суду у справі № 922/2321/20 в додатковій постанові від 08.04.2021.
Виходячи з зазначеного заявлені до відшкодування витрати на правову допомогу у розмірі 7 000,00 грн. є необґрунтованими та не реальними, а враховуючи ще те, що у позові має бути відмовлено повністю, тому у їх відшкодування судом має бути відмовлено, про що сторона відповідача клопоче перед судом.
Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків.
Відповідно до ст.ст.12,13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.
Судом встановлено, що між ПАТ «Банк Руский стандарт» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір від 14.08.2012 року №99105353, за умовами якого кредитор зобов`язався відкрити відповідачу рахунок та надати кредитний ліміт, а Відповідач зобов`язався повернути використані кошти кредитного ліміту та сплачувати плату за користування кредитним лімітом відповідно до умов кредитного договору №99105353 від 14.08.2012 року, з додатками, що підписаний відповідачем особистим підписом.
Копією опитувальника клієнта – фізичної особи ідентифіковано позичальника, тобто підтверджено персональні дані та номер його телефону, в день укладання кредитного договору, які відповідають персональним даним та номеру телефону вказаного відповідачем у письмовій заяві.
Більш того, ОСОБА_1 14.08.2012 року, підписав особистим підписом Довідку про умови кредитування ПАТ «Банк Руский Стандарт», Розписку про отримання картки, Заяву про відкриття поточного рахунку.
ПАТ «Банк Руский стандарт» свої зобов`язання за договором виконало у повному обсязі, відкривши відповідачу рахунок та надавши кредитний ліміт, що встановлений договором і підтверджено Випискою по особовому рахунку № НОМЕР_1 відкритий на ім`я ОСОБА_1 14.08.2012 року. 
Правонаступником ПАТ «Банк Руский Стандарт» став АТ «Банк Форвард», який має той самий номер в ЄДРПОУ 34186061. 
25.07.2024 року між АТ «Банк Форвард» та ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» було укладено Договір про відступлення прав вимоги № GL1N426202/1, у відповідності до умов якого АТ «Банк Форвард» передало ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» належні йому права вимоги до боржників, у тому числі і до ОСОБА_1 , згідно Витягу з реєстру договорів, права вимоги за якими відступаються, та боржників за такими договорами станом на 25.07.2024 року до Договору № GL1N426202/1 про відступлення прав вимоги, у розмірі 77 742,20грн., з яких 33 488,77 грн. – прострочена заборгованість за тілом кредиту, 16 203,96 грн. – прострочена заборгованість за відсотками, 28 049,47 грн. – прострочена заборгованість за комісією.
Суд вважає, що надані позивачем докази доводять обставини виникнення фінансових правовідносин між АТ «Банк Форвард» та ОСОБА_1 14.08.2012 року, та не оспорюються жодною із сторін. 
Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За змістом статей 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до частини першої статті 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.
Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
У відповідності до ч. 2 ст. 1054 та ч. 2 ст. 1050 ЦК України наслідками порушення Боржником зобов`язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право Заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту.
Для належного виконання зобов`язання необхідно дотримувати визначені у договорі строки (терміни), зокрема щодо сплати процентів, а прострочення виконання зобов`язання - є його порушенням.
Відповідно до ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
В розділу ІІІ Довідки про умови кредитування ПАТ «Банк Руский Стандарт» та орієнтовну сукупну вартість споживчого кредиту в рамках продукту Кредитна картка «РСУ» «МаsтerСаrd», саме яка підписана відповідачем ОСОБА_1 14.08.2012 року, зазначено, що строк кредиту від 0 до 60 місяців (з можливістю автоматичної пролонгації). 
Доказів пролонгації Кредитного договору, що підписаний сторонами, суду не надано. 
Крім того, згідно п. 1.2 вказаного Кредитного договору, клієнт запропонував банку відкрити йому поточний рахунок (валюта рахунку - гривня), що буде використовуватись в рамках договору про картку, в тому числі для розміщення коштів та відображення операцій, здійснених з використанням картки.
Тобто, суд вважає, що твердження відповідача, що нараховані після серпня 2017 року відсотки є незаконними, оскільки згідно з розпискою про отримання картки вбачається, що її строк дії встановлений до 08/17, є обґрунтованим.
А також суд погоджується з позицією відповідача, що наданий позивачем розрахунок заборгованості, в якому вказано, що заборгованість за тілом кредиту становить - 33 488,77 грн., заборгованість за відсотками становить - 16 203,96 грн., заборгованість за комісіями становить - 28 049,47 грн., а всього: 77 742,20 грн., не є належним та допустимим доказом.
Виписки за період з 14.08.2012 року по 10.06.2023 року та з 11.06.2023 року по 24.07.2024 року лише показують рух коштів по рахунку відповідача і не можуть вважатися доказом нарахування відсотків, комісії та заборгованості. 
Наданий позивачем на виконання Ухвали Шевченківського районного суду міста Полтави від 03.12.2025 року Розрахунок заборгованості також не може визнаватись належним та допустимим доказом по справі, оскільки він містить інформацію про нарахування сум «Видачі кредиту», відсотків після спливу дії Договору – 15.08.2017 року, «Консолідації боргу (Тіло) – сформоване за 10 років активного використання ліміту (тисячі операцій зняття готівки та покупок).
Позивачем нарахована заборгованість відповідача за комісією, в сумі 28 049,47 грн., яка не знайшла свого документального підтвердження, оскільки кредитний договір від 14.08.2012 р. № 99105353, Довідка про умови кредитування ПАТ «Банк Форвард» та орієнтовну сукупну вартість споживчого кредиту в рамках карткового продукту Кредитная карта «РСУ» MasterCard», Виписка по особовому рахунку № НОМЕР_2 відкритий на ім`я ОСОБА_1 , з 11.06.2023 по 24.07.2024, а також Виписка по особовому рахунку № НОМЕР_1 відкритий на ім`я ОСОБА_1 , з 14.08.2012 по 10.06.2023 – не містять правил, умов та будь якої іншої інформації про нарахування комісії за користування кредитними коштами. 
Більше того, згідно Інформаційного блоку заяви № 99105353 від 18.08.2012 року, зокрема ланка відповідної таблиці під назвою: «Комісія за РО щомісячно» - містять нульове значення. Крім того, згідно Довідки про умови кредитування ПАТ «Банк Форвард» під назвою «Орієнтовна сукупна вартість кредиту в рамках карткового продукту Кредитна карта «РСУ» MasterCard», інформація надана у ІV розділу відповідної таблиці містить умову лише за комісію за зняття готівки за рахунок кредитних коштів, в сумі 4,9% мін. 15 грн. або 2,9 % мін. 30 грн., в залежності від кредитного продукту банку. 
У зв`язку з вище викладеним, посилання відповідача, що позивачем не надано належних доказів що підтверджують нарахування йому заборгованості за комісією, в розмірі 28 049,47 грн., знайшли своє підтвердження.
На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку, що позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит - Капітал» до відповідача – ОСОБА_1 не підлягають задоволенню. 
Суд вирішує питання про розподіл судових витрат на підставі частини першої статті 141 ЦПК України.
Оскільки в позові відмовлено, то судові витрати у вигляді судового збору та витрат на правову допомогу, не підлягають відшкодуванню. 
Керуючись ст.ст. 3, 4, 76, 80, 81, 89, 141, 258-259, 263-265 ЦПК України, суд, –

В И Р І Ш И В:

В позові товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості – відмовити. 
Рішення може бути оскаржене, шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Полтавського апеляційного суду як суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. 
Учасники справи:
Позивач – товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал», адреса – 79018, м. Львів, вул. Смаль-Стоцького, буд. 1, корп. 28, код в ЄДРПОУ 35234236.
Відповідач – ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків – НОМЕР_3 .

Суддя Е.М. Сініцин.