П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
————————————————————————
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 червня 2026 р.	м. Одеса	Справа № 420/27863/25	
Перша інстанція: суддя Хом`якова В.В.

Судова колегія П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі: 
Головуючого: Градовського Ю.М.
суддів: Єщенка О.В., 
Казанчук Г.П. 
розглянувши в порядку письмового провадження в м.Одесі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 26 березня 2026р. по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И Л А:
У серпні 2025р. ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ІНФОРМАЦІЯ_2 , в якому просив: 
- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_3 скасувати розшук та видалити відомості щодо розшуку ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_4 ;
- визнати протиправною бездіяльність та зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_3 внести зміни до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів щодо ОСОБА_1 про виключення з військового обліку, відповідно до відомостей, які містяться у довідці про військово-лікарську комісію від 11.01.2023р. №17/226 та внести змінені відомості у військово-обліковий документ. 
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що він перебуває на обліку в ІНФОРМАЦІЯ_5 . Згідно військового квитка НОМЕР_1 прийнятій на облік ІНФОРМАЦІЯ_6 12.11.1996р. Згідно Довідки ВЛК №17/226 від 11.01.2023р. солдат ОСОБА_1 1978 р.н. визнаний непридатним до військової служби на підставі ст. 61-А графи 11 розкладу хвороб з виключенням з військового обліку. Однак у військовому квитку замість виключено з військового обліку було зроблено запис «знято з військового обліку військовозобов`язаних ІНФОРМАЦІЯ_7 (за станом здоров`я) 11.01.2023».
Позивач зазначив, що у травні 2025р., перевіряючи додаток Резерв + виявив, що оновлені данні досі в додатку відсутні і немає інформації про те, що виключений з військової обліку. Через свого представника звернувся з письмовою заявою до відповідача з метою внесення змін в облікові данні і відповідні реєстри. Згідно отриманої відповіді від 3.06.2025р. №10605 відповідно до постанови ДМУ 559 від 16.05.2024р. у разі невідповідності відомостей, зазначених у посвідченні призовника, тимчасовому посвідченні військовозобов`язаного, військовому квитку осіб рядового, сержантського та старшинського складу та військовому квитку офіцера запасу, відомостям, що містяться в Єдиному державному реєстрі призовників військовозобов`язаних та резервістів, громадянин України для внесення відповідних змін у паперовій формі повинен звернутись до ІНФОРМАЦІЯ_3 за місцем перебування на обліку. Представник не наділений такими повноваженнями. 
Також, 25.07.2025р. позивач направив письмову заяву про внесення змін до відповідача, яку отримано 29.07.2025р.. Однак, жодної відповіді не отримав. 
Позивач вважає таку бездіяльність протиправною, у зв`язку із чим звернувся в суд із даним позовом до суду.
Посилаючись на вказане просив позов задовольнити.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 26 березня 2026р. адміністративний позов задоволено частково.
Визнано протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_2 , що полягає у не розгляді заяви ОСОБА_1 від 25.07.2025р. про внесення до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів «Оберіг» відомостей про виключення з військового обліку військовозобов`язаних ОСОБА_1 ..
Зобов`язано Хаджибейський РТЦКСП розглянути по суті заяву ОСОБА_1 від 25.07.2025р. про внесення до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів «Оберіг» відомостей про виключення його з військового обліку військовозобов`язаних відповідно до інформації, яка міститься у довідці про військово-лікарську комісію від 11.01.2023р. №17/226 та у військовому квитку НОМЕР_1 .
У задоволенні решти позовних вимог – відмовлено.
Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь ОСОБА_1 суму сплаченого судового збору в розмірі 1 211,2грн.. 
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення норм права, просить рішення суду скасувати та прийняти нову постанову про задоволення позовних вимог у повному обсязі.
Судова колегія вважає, що у відповідності до п.1 ч.1 ст.311 КАС України, апеляційну скаргу можливо розглянути в порядку письмового провадження, оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для вирішення справи по суті.
Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до висновку про залишення скарги без задоволення, а рішення суду без змін, з наступних підстав.
Відповідно до ст.316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки відповідач не розглянув заяви позивача по суті та не прийняв відповідного рішення, то судовому захисту підлягають порушені права чи інтереси особи, а не ті, що можливо/ймовірно будуть порушені у майбутньому, а тому суд першої інстанції задовольним часткового вимоги позивача та зобов`язав відповідача розглянути заяву позивача. 
Вирішуючи спір судова колегія вважає, що суд першої інстанції повно та об`єктивно дослідив обставини по справі, надані докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.
Так, судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи під час апеляційного розгляду справи, що ОСОБА_1 перебуває на обліку у ІНФОРМАЦІЯ_5 .
Згідно Довідки ВЛК ІНФОРМАЦІЯ_8 №17/226 від 11.01.2023р. солдат ОСОБА_1 , 1978р.н., визнаний непридатним до військової служби на підставі ст.61-А графи 11 розкладу хвороб з виключенням з військового обліку. 
У військовому квитку № НОМЕР_2 є відмітка про зняття з військового обліку за станом здоров`я - 11.01.2023р.
Проте, в Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів відсутня інформація про зняття або виключення з військового обліку позивача.
27.05.2025р. позивач рекомендованим листом подав заяву відповідачу про внесення запису до військово-облікових даних щодо виключення його з військового обліку. Вказана заява отримана відповідачем - 29.07.2025р., про що свідчить експрес-накладна №6502800452209, роздруківка з офіційного сайту АТ «Укрпошта» трекінгу статусу відстеження експрес-накладної №6502800484812. До вказаної заяви було додано копії: довідки ВЛК №17/226 від 11.01.2023р. та військового квитка НОМЕР_1 . Однак, жодної відповіді не отримав.
Через свого представника позивач звернувся з письмовою заявою до відповідача з метою внесення змін в облікові дані і відповідні реєстри. 
Згідно відповіді т.в.о начальника ІНФОРМАЦІЯ_9 від 3.06.2025р. №10605 на заяву представника позивача, було повідомлено, що відповідно до постанови КМУ №559 від 16.05.2024р. у разі невідповідності відомостей, зазначених у посвідченні призовника, тимчасовому посвідченні військовозобов`язаного, військовому квитку осіб рядового, сержантського та старшинського складу та військовому квитку офіцера запасу, відомостям, що містяться в Єдиному державному реєстрі призовників військовозобов`язаних та резервістів, громадянин України для внесення відповідних змін у паперовій формі повинен звернутись до ІНФОРМАЦІЯ_3 за місцем перебування на обліку. Представник не наділений такими повноваженнями. 
Вважаючи таку бездіяльність протиправною, позивач звернувся до суду із даним позовом.
Перевіряючи правомірність та законність дій відповідача у спірних правовідносинах, з урахуванням підстав, за якими позивач пов`язує їх незаконність та протиправність в межах доводів апеляційної скарги, судова колегія виходить з наступного.
Положеннями ч.2 ст.19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи лише на підставі закону в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби визначає ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25 березня 1992р. за №2232-XII (надалі - Закон №2232-ХІІ), ч.1 ст.1 якого передбачено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.
Приписами ч.7 ст.1 Закону №2232-ХІІ визначено, що виконання військового обов`язку громадянами України забезпечують державні органи, органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до законів України військові формування, підприємства, установи та організації незалежно від підпорядкування і форм власності в межах їх повноважень, передбачених законом, та районні (об`єднані районні), міські (районні у містах, об`єднані міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва та Севастополя (далі - територіальні центри комплектування та соціальної підтримки).
Указом Президента України від 24 лютого 2022р. №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п.20 ч.1 ст.106 Конституції України, ЗУ «Про правовий режим воєнного стану» введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.
Пунктом 2 Указу Президента України від 24 лютого 2022 № 64/2022 військовому командуванню разом із Міністерством внутрішніх справ України, іншими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування доручено запроваджувати та здійснювати передбачені Законом України "Про правовий режим воєнного стану" заходи і повноваження, необхідні для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави.
Станом на час розгляду справи строк дії воєнного стану в Україні продовжено.
Зміст правового режиму воєнного стану, порядок його введення та скасування, правові засади діяльності органів державної влади, військового командування, військових адміністрацій, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій в умовах воєнного стану, гарантії прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб визначає ЗУ «Про правовий режим воєнного стану» від 12.05.2015р. за №389-VIII (надалі - Закон №389-VIII).
Приписами ст.1 Закону №389-VIII визначено, що воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.
Указом Президента України від 24 лютого 2022р. №69/2022 "Про загальну мобілізацію" постановлено оголосити та провести загальну мобілізацію, згідно пункту 4 якого встановлено призов військовозобов`язаних, резервістів та залучення транспортних засобів для забезпечення потреб Збройних Сил України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, інших військових формувань України здійснити в обсягах, визначених згідно з мобілізаційними планами.
За змістом п.1 Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, затвердженого Постановою КМУ від 23.02.2022р. №154 (надалі - Положення №154) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки є органами військового управління, що забезпечують виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації.
Положеннями п.9 Положення №154 встановлено, що територіальні центри комплектування та соціальної підтримки здійснюють заходи щодо призову громадян на військову службу за призовом осіб офіцерського складу, на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, та на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період.
Відповідно до п.11 Положення №154, районні територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, крім функцій, зазначених у пункті 9 цього Положення: оформляють для військовозобов`язаних, резервістів відстрочки від призову під час мобілізації та в особливий період і воєнний час, які надаються в установленому порядку, а також ведуть їх спеціальний облік.
Отже, обов`язки щодо обліку військовозобов`язаних покладені на територіальні центри комплектування та соціальної підтримки.
Положеннями ст.37 Закону №2232-XII врегульовано питання щодо взяття на військовий облік, а також зняття та виключення з нього.
Відповідно до пп. г ч.5 ст.37 Закону №2232-XII (в редакції чинній на 5.01.2006р., тобто на час проставлення у обліково-послужній картці позивача штампу "Невійськовозобов`язаний") виключенню з військового обліку у районних (міських) військових комісаріатах (військовозобов`язаних Служби безпеки України у Центральному управлінні або регіональних органах Служби безпеки України, військовозобов`язаних Служби зовнішньої розвідки України у відповідному підрозділі Служби зовнішньої розвідки України) підлягають громадяни України, зокрема які були раніше засуджені до позбавлення волі за вчинення тяжкого або особливо тяжкого злочину.
У зв`язку із прийняттям ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку» від 11 квітня 2024р. №3633-IX, який набрав законної сили 18.05.2024р., (надалі - Закон №3633-ІХ), редакція ст.37 Закону №2232-ХІІ зазнала змін, внаслідок яких, зазначену вище норму було виключено.
За змістом ч.6 ст.37 Закону №2232-ХІІ (у редакції, чинній станом з 18.05.2024), виключенню з військового обліку у відповідних районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки (військовозобов`язаних та резервістів Служби безпеки України - у Центральному управлінні або регіональних органах Служби безпеки України, військовозобов`язаних та резервістів розвідувальних органів України - у відповідному підрозділі розвідувальних органів України) підлягають громадяни України, які:
1) померли або визнані в установленому законом порядку безвісно відсутніми або оголошені померлими;
2) припинили громадянство України;
3) визнані непридатними до військової служби;
4) досягли граничного віку перебування в запасі.
18.05.2024р. також набрав чинності Порядок проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, який затверджено Постановою КМУ від 16 травня 2024р. за №560 (надалі - Порядок №560).
Положеннями п.4 розділу «Загальні питання» Порядку №560 передбачено, що на військову службу під час мобілізації, на особливий період можуть бути призвані:
- особи, звільнені з військової служби у зв`язку із застосуванням заборони, передбаченої частиною третьою або четвертою статті 1 Закону України «Про очищення влади». Такі особи, призвані на військову службу під час мобілізації, призначаються на військові посади, крім посад, щодо яких здійснюються заходи з очищення влади;
- особи, яких раніше було засуджено до позбавлення волі, обмеження волі, арешту чи виправних робіт за вчинення кримінального проступку, нетяжкого злочину, у тому числі із звільненням від відбування покарання, тяжкого злочину, крім тих, які були засуджені за вчинення злочинів проти основ національної безпеки України;
- особи, яких раніше було засуджено до позбавлення волі за особливо тяжкий злочин, крім тих, які були засуджені за вчинення злочинів проти основ національної безпеки України. Такі особи призиваються на військову службу під час мобілізації за рішенням Генерального штабу Збройних Сил, відповідних підрозділів розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ;
- засуджені особи, які звільнені від відбування покарання з випробуванням, крім тих, які засуджені за вчинення злочинів проти основ національної безпеки України. Такі особи проходять військову службу виключно у відповідних спеціалізованих підрозділах військових частин.
Отже, з 18.05.2024р. редакція ч.6 ст.37 Закону №2232-ХІІ не передбачає такої підстави для виключення з військового обліку як засудження до позбавлення волі за вчинення тяжкого або особливо тяжкого злочину.
Відповідно до ст.34 Закону №2232-XII, персонально-якісний облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів передбачає облік відомостей (персональних та службових даних) стосовно призовників, військовозобов`язаних та резервістів, які узагальнюються в облікових документах та вносяться до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів. Ведення персонально-якісного обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів покладається на відповідні районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки.
Постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.2022р. №1487 затверджено Порядок організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, (далі – Порядок №1487).
Відповідно до п.15 Порядку №1487, взяття на військовий облік, зняття з військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, відомості про яких наявні та актуалізовані (верифіковані) в Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів, за умови дотримання ними правил військового обліку здійснюється на підставі відомостей про декларування, зняття із задекларованого/зареєстрованого місця проживання осіб в електронній формі, надісланих органами, що здійснюють реєстрацію/зняття з реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб (далі - органи реєстрації) через єдину інформаційну систему МВС до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів; відомості про декларування/зняття із задекларованого/ зареєстрованого місця проживання призовників, військовозобов`язаних та резервістів, надіслані органом реєстрації через єдину інформаційну систему МВС до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, є підставою для взяття особи на військовий облік або зняття з військового обліку районним (міським) територіальним центром комплектування та соціальної підтримки, органом СБУ, підрозділом Служби зовнішньої розвідки.
Положеннями п.20 Порядку №1487 встановлено, що військовий облік ведеться на підставі даних паспорта громадянина України та військово-облікових документів. Військово-обліковими документами для військовозобов`язаних є військовий квиток або тимчасове посвідчення військовозобов`язаного.
Приписами п.22 Порядку №1487 визначено, що взяття на військовий облік, зняття та виключення з військового обліку військовозобов`язаних у районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки здійснюється відповідно до ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу».
Відповідно до п.79 Порядку №1487, районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки: організовують та ведуть військовий облік на території адміністративно-територіальної одиниці; здійснюють взяття, зняття або виключення з військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів у випадках, передбачених законодавством; виявляють призовників, військовозобов`язаних та резервістів, які проживають на території адміністративно-територіальної одиниці, проте не перебувають на військовому обліку; організовують оповіщення призовників, військовозобов`язаних та резервістів про їх виклик до районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки для оформлення військово-облікових документів, проходження медичного огляду, приписки до призовної дільниці, взяття на військовий облік, призначення на особливий період, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних та резервістів і забезпечують здійснення контролю за їх прибуттям.
Законом України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів» від 16 березня 2017р. за №1951-VIII (надалі – Закон №1951-VIII) визначено, що реєстр є інформаційно-комунікаційною системою, призначеною для збирання, зберігання, обробки та використання даних про призовників, військовозобов`язаних та резервістів, створена для забезпечення військового обліку громадян України.
Відповідно до ч.8 ст.5 Закону №1951-VIII, органами ведення Реєстру є районні (об`єднані районні), міські (районні у місті, об`єднані міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, Центральне управління Служби безпеки України та регіональні органи Служби безпеки України, відповідні підрозділи розвідувальних органів України.
Враховуючи вищевказане, судова колегія зазначає, що позивач пов`язує порушення своїх прав з бездіяльністю відповідача щодо невнесення відомостей до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів про виключення його з військового обліку.
Як вбачається із матеріалів справи, що позивач відповідно до довідки ВЛК №17/226 від 11.01.2023р. визнаний непридатним до військової служби на підставі ст.61-А графи 11 розкладу хвороб з виключенням з військового обліку, що підтверджуються штампом у військовому квитку НОМЕР_1 . 
Однак вказана інформація відсутня у Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів.
Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено матеріалами справи, що позивач особисто та через свого представника звертався із заявою до відповідача з метою внесення змін в облікові дані і відповідні реєстри. Згідно отриманої представником позивача відповіді від 3.06.2025р. №10605 повідомлено, що громадянин України, а не його представник, для внесення відповідних змін у паперовій формі повинен звернутись до ІНФОРМАЦІЯ_3 за місцем перебування на обліку. 
Дослідивши матеріали справи та надані письмові пояснення сторін, судова колегія зазначає, що доказів розгляду по суті заяву позивача щодо внесення відомостей про позивача як про особу, яка є виключеною з військового обліку відповідно до довідки ВЛК №17/226 від 11.01.2023р. та військового квитка НОМЕР_1 в Реєстр «Оберіг», суду не надано.
При цьому, судова колегія звертає увагу на те, відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не може утриматись від прийняття рішення, що входить до його виключної компетенції, та, відповідно, відсутність належним чином оформленого рішення про внесення змін до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів або мотивованої відмови у внесенні змін до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, свідчить про протиправну бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_9 .
Аналізуючи вищевказане, судова колегія погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що в даному випадку необхідно визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_9 , що полягає у не розгляді заяви ОСОБА_1 від 25.07.2025р. про внесення до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів «Оберіг» відомостей про виключення з військового обліку військовозобов`язаних ОСОБА_1 . 
З аналізу приписів Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», Закону України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів», Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.2022 року № 1487, Порядку оформлення (створення) та видачі військово-облікового документа для призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 р. № 559, слідує, що вирішення питання про внесення змін до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів відноситься до дискреційних повноважень відповідача.
При цьому, відповідачем не доведено, що заяву позивача щодо виключення з військового обліку, внесення відомостей про непридатність до військової служби з додатками належним чином розглянуто, доданим документам надана оцінка, та за наслідками її розгляду прийнято рішення.
Відтак, беручи до уваги вищевикладене, та оцінюючи наявні в матеріалах справи письмові докази в сукупності, судова колегія вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.
У контексті оцінки кожного аргументу (доводу), наданого стороною, суд звертає увагу на позицію Європейського суду з прав людини, зокрема, у справах Проніна проти України (пункт 23) і Серявін та інші проти України (пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів і інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.
В доводах апеляційної скарги апелянт посилався на неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права. На думку судової колегії, викладені у скарзі доводи не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи по суті.
За таких обставин, судова колегія вважає, що рішення суду ухвалено з додержанням норм процесуального та матеріального права, а тому не вбачає підстав для його скасування.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.246,315,316 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – залишити без задоволення.
Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 26 березня 2026р. – залишити без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає, крім випадків встановлених п.2 ч.5 ст.328 КАС України. 

Головуючий: Ю.М. Градовський 

Судді: О.В. Єщенко 

Г.П. Казанчук