№ 207/774/26 
№ 2/207/1476/26 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2026 року Південний районний суд міста Кам`янського в складі: головуючого судді Дубовика Р.Є., за участю секретаря судового засідання Єрмакової Н.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Департаменту комунальної власності, земельних відносин та реєстрації речових прав на нерухоме майно Кам`янської міської ради про визнання права на приватизацію житлового приміщення,

В С Т А Н О В И В:

Позивачі звернулися до суду з уточненою позовною заявою до Департаменту комунальної власності, земельних відносин та реєстрації речових прав на нерухоме майно Кам`янської міської ради, в якій просять зобов`язати Департамент комунальної власності, земельних відносин та реєстрації речових прав на нерухоме майно Кам`янської міської ради вчинити дії, направлені на приватизацію квартири АДРЕСА_1 для передачі у власність ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , за відсутності ордеру на житлове приміщення. 
В обґрунтування позову зазначили, що в жовтні 2025 року вони звернулись із заявою до відповідача щодо оформлення передачі у власність квартири АДРЕСА_1 . В грудні 2025 року відповідачем було надано відповідь, згідно з якою, у зв`язку з відсутністю ордеру на жиле приміщення, правових підстав для передачі у власність квартири немає. З 1994 року і до теперішнього часу ОСОБА_1 постійно мешкає у вищевказаній квартирі, ОСОБА_2 мешкає у вказаній квартирі з моменту народження, з 1999 року. Дана квартира була виділена батькам покійного чоловіка ОСОБА_1 ще за радянських часів. За період з 1995 по 2022 померли батьки чоловіка та чоловік позивачки ОСОБА_1 , батько позивача ОСОБА_2 . Рішенням Виконавчого комітету КМР від 04.07.2022 №201 ОСОБА_1 дозволено переоформити особовий рахунок на право користування жилою площею - житловим приміщенням квартири АДРЕСА_1 . Вище перераховані обставини свідчать про те, що до зазначеної квартири позивачі вселились на законних підставах, незаконність проживання ніхто не оспорював. 03.08.2022 року між ОСОБА_1 та КП КМР «Добробут» укладено Договір №37-н/жкв «Найму жилого приміщення, яке перебуває у комунальній власності». У зв`язку з чим позивачі просять задовольнити позов.

В судове засідання позивачі не з`явилися, надали заяви, в якій просили справу розглянути без їх участі, позовні вимоги просили задовольнити. 
Представник відповідача в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, просив винести рішення у відповідності до норм чинного законодавства України.
З урахуванням ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у зв`язку з неявкою всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. 

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до наступного:
Судом встановлено, що відповідно до копії витягу про місце реєстрації №2025/016476488 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_2 була зареєстрована з 27.06.1988 по 11.11.1994; за адресою: АДРЕСА_3 з 22.11.1994 року (а.с.9);
Згідно з копією витягу про місце реєстрації №2025/018565702 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 з 24.06.1999 року (а.с.8).
Відповідно до копії листа №05/11-1591 від 24.12.2025 року на звернення ОСОБА_1 відмовлено в розгляді питання щодо приватизації кватири, оскільки серед документів, наданих до заяви про приватизацію житла, відсутній ордер на зазначене житло. Зазначено, що відповідно до п.11 ст.8 ЗУ "Про приватизацію державного житлового фонду" спори, що виникають при приватизації квартир (будинків) та житлових приміщень у гуртожитках державного житлового фонду вирішується судом (а.с.10).
Згідно з копією архівного витягу №Ж-338/21/2-08 від 13.10.2025 з протоколу від 26.04.1995 року №5 засідання виконавчого комітету Заводської районної ради народних депутатів м. Дніпродзержинськ Дніпропетровської області, рішення від 26.04.1995 №72 «Про переоформлення особових рахунків на право користування жилою площею», було вирішено дозволити директорам орендних підприємств і начальникам ЖЕД переоформити особові рахунки на право користування житловою площею на ОСОБА_3 в зв`язку зі смертю квартиронаймача (а.с.14).
Відповідно до копії архівного витягу №Ж-338/1/21/2-08 від 13.10.2025 з протоколу від 18.07.2007 року №7 засідання виконавчого комітету Баглійської районної ради, рішенням від 18.07.2007 №195 «Про переоформлення особових рахунків на право користування жилою площею громадянам району» було вирішено переоформити особові рахунки на право користування жилою площею на ОСОБА_4 у зв`язку зі смертю відповідального квартиронаймача (а.с.13).
Згідно з копією Витягу з рішення від 04.07.2022 №201 «Про внесення змін до договорів найму житлових приміщень», зокрема в п.п.1. - 1.3 рішення зазначено: «Дозволити КП КМР «Добробут» внести зміни до договорів найму житлових приміщень, які перебувають у комунальній власності Кам`янської міської територіальної громади, переоформивши Договір найму квартири, жилою площею 29,2 кв.м., яка перебуває у комунальній власності міста, за адресою: АДРЕСА_3 на ОСОБА_1 , 1972 р.н. у зв`язку із смертю відповідального наймача.» (а.с.11).
В матеріалах справи наявна копія особового рахунку № НОМЕР_1 , відповідно до якого ОСОБА_1 є квартиронаймачем кв. АДРЕСА_1 (а.с.16).
Також, в матеріалах справи наявна копія Договору найму житлового приміщення, яке перебуває у комунальній власності, №37-н/жкв від 03.08.2022 року, відповідно до якого наймачем вищезгаданої квартири є ОСОБА_1 (а.с.17-19).
Згідно з копією довідки про склад сім`ї ТОВ «Абонент ХХІ» №001365308 від 27.01.2026, виданої уповноваженому квартиронаймачеві ОСОБА_1 , зареєстрованій за адресою: АДРЕСА_1 , про те, що її сім`я складається з 2 осіб: її та її сина - ОСОБА_2 (а.с.20).
Оцінюючи надані докази, суд виходить з положень таких правових норм:
Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави, з додержанням основних засадів (принципів) цивільного судочинства, передбачених статтею 2 ЦПК України.
Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Керуючись приписами статті 89 ЦПК, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Відповідно до ч. 10 ст. 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», органи приватизації, органи місцевого самоврядування не мають права відмовити мешканцям квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках у приватизації займаного ними житла, крім випадків, передбачених законом.
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», приватизація державного житлового фонду (далі - приватизація) - це відчуження квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках, призначених для проживання сімей та одиноких осіб, кімнат у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів, та належних до них господарських споруд і приміщень (підвалів, сараїв і т.ін.) державного житлового фонду на користь громадян України. Державний житловий фонд - це житловий фонд місцевих Рад народних депутатів та житловий фонд, який знаходиться у повному господарському віданні чи оперативному управлінні державних підприємств, організацій, установ. Особливості приватизації житлових приміщень у гуртожитках визначаються законом.

Згідно з ч.1 ст. 2 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», до об`єктів приватизації належать квартири багатоквартирних будинків, одноквартирні будинки, житлові приміщення у гуртожитках (житлові кімнати, житлові блоки (секції), кімнати у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів (далі - квартири (будинки), які використовуються громадянами на умовах найму.
Статтею 3 зазначеного Закону встановлено, що приватизація здійснюється шляхом: безоплатної передачі громадянам квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках з розрахунку санітарної норми 21 квадратний метр загальної площі на наймача і кожного члена його сім`ї та додатково 10 квадратних метрів на сім`ю; продажу надлишків загальної площі квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках громадянам України, що мешкають в них або перебувають в черзі потребуючих поліпшення житлових умов. Передача у власність громадян житлових приміщень у гуртожитках здійснюється з одночасною передачею їм у спільну сумісну власність допоміжних приміщень (приміщень загального користування).
Відповідно до ч.ч. 4 та 5 ст. 5 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», право на приватизацію квартир (будинків) державного житлового фонду з використанням житлових чеків одержують громадяни України, які постійно проживають в цих квартирах (будинках) або перебували на обліку потребуючих поліпшення житлових умов до введення в дію цього Закону. Кожний громадянин України має право приватизувати займане ним житло безоплатно в межах номінальної вартості житлового чеку або з частковою доплатою один раз.
За змістом статті 58 ЖК України, на підставі рішення про надання жилого приміщення в будинку державного або громадського житлового фонду виконавчий комітет районної, міської, районної в місті, селищної, сільської ради видає громадянинові ордер, який є єдиною підставою для вселення в надане жиле приміщення.
Статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, передбачено, що кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції.
Згідно з пунктом 18 Положення про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян, затвердженого Наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 16.12.2009 р. № 396, для приватизації житла громадянин в числі інших документів надає також ордер на квартиру.
Враховуючи те, що у позивачів оригінал ордеру на квартиру не зберігся, на сьогоднішній день у них виникли перешкоди у реалізації свого права на приватизацію житла.
Що стосується відсутності ордеру на квартиру, то у цьому випадку слід посилатися на пункт 72 Постанови про затвердження Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській РСР, від 11 грудня 1984 року № 470, згідно з яким при вселенні в надане жиле приміщення громадянин здає ордер у житлово-експлуатаційну організацію, а за її відсутності - відповідному підприємству, установі, організації. Одночасно подаються паспорти усіх членів сім`ї, включених до ордера, з відміткою про виписку з попереднього місця проживання.
У Постанові Європейського Суду з прав людини від 6 грудня 2011 р. у справі "Гладишева проти Росії" [Gladysheva v. Russia] (скарга N 7097/10) (I Секція) підкреслюється: «Європейський Суд нагадує, що помилки чи прорахунки державних органів мають слугувати вигоді зацікавлених осіб, особливо за відсутності інших конфліктуючих інтересів. Іншими словами, ризик будь-якої помилки, допущеної державним органом, має нести держава, і помилки не повинні усуватись за рахунок зацікавленої особи».
Тобто, відсутність ордеру, обов`язок зберігання якого було покладено на житлово-комунальну організацію, не може бути підставою для відмови у реалізації громадянином права на приватизацію квартири.
З моменту реєстрації позивачів у квартирі їх право на користування житловим приміщенням ніким, в тому числі відповідачем, не оскаржувалось, відповідні докази не подавались.
При цьому, відсутність ордеру позбавляє позивачів можливості реалізувати своє право на приватизацію квартири, оскільки позивачами були надані всі необхідні документи для проведення приватизації житлового приміщення, крім ордеру, який вони надати не мають можливості через незалежні від них обставини.
Враховуючи викладене, відмова в приватизації займаного позивачами житла з причин відсутності ордеру на заселення у квартиру є такою, що порушує їх право на приватизацію.
У пункті 36 рішення від 18 листопада 2004 року у справі «Прокопович проти Росії» ЄСПЛ визначив, що концепція «житла» за змістом статті 8 Конвенції не обмежена житлом, яке зайняте на законних підставах або встановленим у законному порядку. «Житло» - це автономна концепція, що не залежить від класифікації у національному праві. То чи є місце конкретного проживання «житлом», що б спричинило захист на підставі пункту 1 статті 8 Конвенції, залежить від фактичних обставин справи, а саме від наявності достатніх триваючих зв`язків з конкретним місцем проживання (рішення ЄСПЛ у справі «Баклі проти Сполученого Королівства» від 11 січня 1995 року, пункт 63).
Таким чином, тривалий час проживання особи в житлі, незалежно від його правового режиму, є достатньою підставою для того, щоб вважати відповідне житло належним такій особі в розумінні статті 8 Конвенції.
Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим, ухваленим відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права, має відповідати завданню цивільного судочинства.
Оцінивши наявні в матеріалах справи докази з дотриманням вимог вищенаведених правових норм, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивачів є обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Керуючись ст. ст. 12, 13, 89, 258, 264-265 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.
Зобов`язати Департамент комунальної власності, земельних відносин та реєстрації речових прав на нерухоме майно Кам`янської міської ради (ЄДРПОУ 20268696, адреса: м. Кам`янське, просп. Василя Стуса, 10/12) вчинити дії, направлені на приватизацію квартири АДРЕСА_1 , для передачі у власність ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_3 ) та ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса реєстрації: АДРЕСА_3 ), за відсутності ордеру на житлове приміщення. 
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Р.Є. Дубовик