КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД  	

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
29 квітня 2026 року № 320/43881/25
Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Вісьтак М. Я., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами (у письмовому провадженні) в приміщенні суду м. Києва адміністративний позов Головного управління Державної податкової служби у місті Києві, як відокремленого підрозділу Державної податкової служби (місцезнаходження: 04116, м. Київ, вул. Шолуденка, 33/19, код ЄДРПОУ 44116011) до Товариства з обмеженою відповідальністю “Техрегіон” (код ЄДРПОУ 42396116, адреса: 04073, м. Київ, вул. Петропавлівська, 10) про стягнення податкового боргу,

встановив:

Уповноважений представник позивача Головного управління Державної податкової служби у місті Києві як відокремленого підрозділу Державної податкової служби звернувся у Київський окружний адміністративний суд із адміністративним позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю “Техрегіон” про стягнення податкового боргу, у якому просить суд:
- Прийняти рішення яким стягнути з усіх розрахункових рахунків відкритих банках, що обслуговують Товариство з обмеженою відповідальністю “Техрегіон” (код ЄДРПОУ 42396116) податковий борг, у розмірі 102 826,11 гривень.
Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями для розгляду зазначеної справи визначено головуючого суддю Вісьтак М. Я.
Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 03.09.2025 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі. 
Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 15.12.2025 у справі постановлено витребувати відповідні докази. 
Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 20.03.2026 у справі постановлено повторно витребувати відповідні докази. 
Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 20.04.2026 продовжено строк виконання ухвали про витребування доказів на п`ять робочих днів.
27.04.2026 на адресу Київського окружного адміністративного суду скеровано клопотання Головного управління Державної податкової служби у місті Києві, як відокремленого підрозділу Державної податкової служби про продовження строку повторно.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що Товариство з обмеженою відповідальністю “ТЕХРЕГОН” (код ЄДРПОУ 42395116) перебуває на обліку в органах Державної податкової служби. Позивач зазначає, що відповідно до ст. 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки та збори у порядку і розмірах, визначених законом. Згідно з підпунктом 16.1.4 п. 16.1 ст. 16 Податкового кодексу України до обов`язків платника податків належить сплата податків і зборів у строки та розмірах, установлених цим Кодексом та законами з питань митної справи. За інформаційними відомостями Державної митної служби, станом на момент звернення до суду за Відповідачем обліковується податкова заборгованість у розмірі 102 826,11 грн. Зазначена заборгованість утворилася внаслідок несплати податкових зобов`язань у строки, визначені законодавством, що підтверджується розрахунками боргу Держмитслужби. Податковий борг зі сплати мита на товари, що ввозилися на митну територію України суб`єктами господарювання, виник на підставі податкового повідомлення-рішення (форма “P”) № 00000177.219 від 09.11.2020, яким визначено основний платіж у сумі 61 831,31 грн та штрафні санкції у розмірі 15 457,83 грн. На виконання вимог ст. 129 ПК України контролюючим органом нараховано пеню у сумі 8 399,30 грн. Податковий борг зі сплати податку на додану вартість з товарів, ввезених на митну територію України суб`єктами господарювання (крім лікарських засобів, тютюнових виробів, тютюну та промислових замінників тютюну), виник на підставі податкового повідомлення-рішення (форма “P”) № 00000187.219 від 09.11.2020, яким визначено основний платіж у сумі 12 366,25 грн та штрафні санкції у розмірі 3 091,56 грн. Відповідно до ст. 129 ПК України контролюючим органом нараховано пеню у сумі 1 679,86 грн. Податкові повідомлення-рішення були направлені Відповідачу у порядку, передбаченому п. 42.2 ст. 42 ПК України. У зв`язку з відсутністю інформації щодо їх адміністративного та/або судового оскарження, визначені суми є узгодженими та підлягають стягненню. Контролюючим органом Відповідачу було направлено податкову вимогу № 2117652-56 від 01.11.2019. Враховуючи, що податковий борг не погашений, представник позивача звернувся із позовом, який просить задовольнити у повному обсязі.
У вказаний строк відповідач не надав суду відзив на позовну заяву, відповідно до вимог ст. 162 Кодексу адміністративного судочинства України, без поважних причин.
У матеріалах справи міститься супровідний лист Київського окружного адміністративного суду від 24.09.2025, яким підтверджується направлення копії ухвали суду про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі на адресу відповідача.
Строк, встановлений для надання відзиву на позовну заяву станом на день ухвалення рішення сплив.
Будь-яких заяв від відповідача не надходило, у зв`язку з чим суд позбавлений можливості встановити його правову позицію щодо предмета спору.
Зважаючи на те, що відповідача належним чином повідомлено про розгляд справи незалежно від того чи отримав відповідач адресовану йому кореспонденцію, суд вважає, що гарантії ст. 6 Конвенції щодо відповідача дотримано і справу може бути розглянуто по суті.
Відповідно до ч. 6 статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України , у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Клопотань від сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін не надходило.
Оскільки розгляд справи відбувався в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, судове засідання в справі не проводилось та особи, які беруть участь у справі не викликались.
На підставі викладеного, судовий розгляд справи здійснювався за правилами спрощеного позовного провадження на підставі наявних у суду матеріалів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу (ч. 4 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України).
Розглянувши справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами (у письмовому провадженні), дослідивши письмові докази наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, суд встановив наступні обставини.
Товариство з обмеженою відповідальністю “ТЕХРЕГОН” (код ЄДРПОУ 42395116) перебуває на обліку в органах Державної податкової служби. 
Згідно з інформаційними відомостями Державної митної служби, станом на момент звернення до суду за Відповідачем обліковувався податковий борг у розмірі 102 826,11 грн.
Вказана заборгованість виникла внаслідок несплати податкових зобов`язань у строки, встановлені законодавством, що підтверджується розрахунками боргу Держмитслужби.
Судом встановлено, що податковий борг зі сплати мита на товари, ввезені на митну територію України суб`єктами господарювання, виник на підставі податкового повідомлення-рішення (форма “P”) № 00000177.219 від 09.11.2020, яким визначено основний платіж у сумі 61 831,31 грн та штрафні санкції у сумі 15 457,83 грн, а також нараховано пеню у розмірі 8 399,30 грн.
Крім того, судом встановлено, що податковий борг зі сплати податку на додану вартість з товарів, ввезених на митну територію України суб`єктами господарювання, виник на підставі податкового повідомлення-рішення (форма “P”) № 00000187.219 від 09.11.2020, яким визначено основний платіж у сумі 12 366,25 грн та штрафні санкції у сумі 3 091,56 грн, а також нараховано пеню у розмірі 1 679,86 грн.
Судом встановлено, що з метою погашення податкового боргу позивачем відповідно до вимог статей 42, 59 Податкового кодексу України було складено та направлено податкову вимогу № 2117652-56 від 01.11.2019.
Водночас матеріали справи не містять жодних належних та допустимих доказів, які б підтверджували факт її направлення відповідачу, зокрема поштових повідомлень чи інших документів.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.
Статтею 67 Конституції України встановлено, що кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.
Відповідно до підп. 14.1.137 п.14.1 ст. 14 Податкового кодексу України, органом стягнення є державний орган, уповноважений здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу в межах повноважень, встановлених цим кодексом та іншими законами України.
За приписами підпункту 41.1.1. п. 41.1. ст. 41 Податкового кодексу України контролюючими органами є податкові органи (центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, його територіальні органи) щодо дотримання законодавства з питань оподаткування (крім випадків визначених підпунктом 41.1.2 цього пункту), законодавства з питань сплати єдиного внеску, а також щодо дотримання іншого законодавства, контроль за виконанням якого покладено на центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику, чи його територіальні органи.
Пунктом 41.4. ст. 41 Податкового кодексу України встановлено, що органами стягнення є виключно контролюючі органи, визначені підп. 41.1.1 цього пункту, уповноважені здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску у межах повноважень, а також державні виконавці в межах своїх повноважень.
За пунктами 95.1.-95.4. ст.95 Податкового кодексу України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі. Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.
Стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.
Відповідно до п.п.20.1.34 п. 20.1 ст. 20 Податкового кодексу України, контролюючі органи мають звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.
За вимогами підпункту 16.1.4 п. 16.1 ст.16 Податкового кодексу України передбачено, що платник податків зобов`язаний, зокрема, сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.
Відповідно до пунктів 36.1 - 36.3 ст.36 Податкового кодексу України податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи. Податковий обов`язок виникає у платника за кожним податком та збором. Податковий обов`язок є безумовним і першочерговим стосовно інших неподаткових обов`язків платника податків, крім випадків, передбачених законом.
Пунктом 16.1 ст. 16 Податкового кодексу України зобов`язано платника податків подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків та зборів; сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.
Підпунктом 14.1.157 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України визначено, що повідомлення-рішення - письмове повідомлення контролюючого органу (рішення) про обов`язок платника податків сплатити суму грошового зобов`язання, визначену контролюючим органом у випадках, передбачених цим Кодексом та іншими законодавчими актами, контроль за виконанням яких покладено на контролюючі органи, або внести відповідні зміни до податкової звітності.
Підпунктом 14.1.175 п. 14.1 ст.14 Податкового кодексу України визначено, що сума грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання є податковим боргом.
Відповідно до п. 58.1. ст. 58 Податкового кодексу України контролюючий орган надсилає (вручає) платнику податків податкове повідомлення-рішення, якщо сума грошового зобов`язання платника податків, передбаченого податковим або іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, розраховується контролюючим органом відповідно до статті 54 цього Кодексу(крім декларування товарів, передбаченого для громадян) або якщо за результатами перевірки контролюючим органом встановлено факт: невідповідності суми бюджетного відшкодування сумі, заявленій у податковій декларації; завищення розміру задекларованого від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість, розрахованої платником податків відповідно до розділу V цього Кодексу; заниження або завищення суми податкових зобов`язань, заявленої у податковій (митній) декларації, або суми податкового кредиту, заявленої у податковій декларації з податку на додану вартість, крім випадків, коли зазначене заниження або завищення враховано при винесенні інших податкових повідомлень-рішень за результатами перевірки; завищення сум податку на доходи фізичних осіб, що підлягає поверненню з бюджету, заявлених у податкових деклараціях, зокрема при використанні права на податкову знижку відповідно до розділу IV цього Кодексу; наявності помилок при визначенні обов`язкових реквізитів податкової накладної та/або відсутності реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування до податкової накладної протягом граничних строків, передбачених цим Кодексом.
За п. 59.1 ст. 59 Податкового кодексу України у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення. Податкова вимога може надсилатися (вручатися) контролюючим органом за місцем обліку платника податків, в якому обліковується податковий борг платника податків.
Документи вважаються належним чином вручені, якщо вони надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом-повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику) (п.42.2 ст. 42 Податкового кодексу України).
Відповідно до п. 59.5. ст. 59 Податкового кодексу України у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення.
У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).
Тобто податкова вимога є дійсною протягом усього терміну безперервного існування податкового боргу платника податків з моменту його утворення до моменту, зокрема, повного погашення податкового боргу платником за всіма видами податків і зборів. При цьому податковим законодавством не передбачено необхідності повторного направлення платнику податків податкової вимоги у разі зміни (крім зменшення до нуля) суми його податкового боргу.
Згідно п.42.4 ст. 42 Податкового кодексу України, документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).
Обов`язок контролюючого органу щодо направлення платнику податків, зокрема податкового повідомлення - рішення та податкової вимоги у спосіб, визначений статтями 42,58 Податкового кодексу України, кореспондує також і обов`язок такого платника добросовісно ставитись до отримання відповідної кореспонденції (у разі застосування пунктів 42.4, 58.3) від органів ДПС України.
Аналогічний правовий висновок міститься у постанові Касаційного адміністративного суду від 08.02.2024 у справі № 600/5156/21-а.
Суд встановив, що позивач звернувся з позовом про стягнення податкового боргу з відповідача, посилаючись на наявність податкової вимоги № 117652-56 від 01.11.2019.
Разом з тим, відповідно до пункту 59.1 статті 59 Податкового кодексу України, у разі виникнення податкового боргу контролюючий орган зобов`язаний надіслати (вручити) платнику податків податкову вимогу у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.
Згідно з пунктом 42.2 статті 42 Податкового кодексу України, документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані рекомендованим листом з повідомленням про вручення або вручені особисто платнику податків чи його представнику.
Отже, належне направлення податкової вимоги є обов`язковою передумовою для вжиття заходів щодо стягнення податкового боргу у судовому порядку.
Судом встановлено, що ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 15.12.2025 витребувано у позивача докази направлення податкової вимоги № 117652-56 від 01.11.2019 на адресу ТОВ «Техрегіон».
У подальшому, ухвалою суду від 20.03.2026 відповідні докази витребувано повторно, а ухвалою від 20.04.2026 продовжено строк для виконання зазначеної ухвали.
Незважаючи на вказані процесуальні дії суду, станом на момент розгляду справи позивачем не надано належних та допустимих доказів направлення або вручення відповідачу податкової вимоги.
З наданих позивачем документів встановлено, що витребувані судом докази направлення податкової вимоги перебувають у розпорядженні Головного управління ДПС у Чернівецькій області, оскільки відповідач раніше перебував на обліку в зазначеному контролюючому органі.
Позивачем направлено відповідний запит до Головного управління ДПС у Чернівецькій області з метою отримання доказів направлення та вручення податкової вимоги.
Разом з тим, станом на момент розгляду справи відповідь на зазначений запит позивачем не отримана, а витребувані судом докази до матеріалів справи не надано.
Суд враховує наведені доводи позивача, однак зазначає, що обов`язок доказування обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги, покладається саме на позивача.
При цьому тривалий строк розгляду справи та неодноразове витребування доказів не звільняє позивача від обов`язку належного підтвердження дотримання передбаченої законом процедури.
За таких обставин, у суду відсутні підстави вважати доведеним факт належного направлення відповідачу податкової вимоги, що є обов`язковою умовою для стягнення податкового боргу у судовому порядку.
Згідно з частинами 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.
Відповідно до положень статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Системно проаналізувавши приписи законодавства України, зважаючи на взаємний та достатній зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що твердження позивача не можуть вважатися обґрунтованими та у задоволенню позову необхідно відмовити.
Судові витрати по справі.
Відповідно до вимог ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України підстави для розподілу судових витрат у суду відсутні, оскільки у задоволенні позову відмовлено.
На підставі наведеного та керуючись статтями 2, 72-77, 139, 243-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд –

вирішив:

У задоволення позову Головного управління Державної податкової служби у місті Києві, як відокремленого підрозділу Державної податкової служби (місцезнаходження: 04116, м. Київ, вул. Шолуденка, 33/19, код ЄДРПОУ 44116011) до Товариства з обмеженою відповідальністю “Техрегіон” (код ЄДРПОУ 42396116, адреса: 04073, м. Київ, вул. Петропавлівська, 10) про стягнення податкового боргу – відмовити.
Копію рішення направити сторонам у справі (їх представникам) відповідно до вимог Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Вісьтак М.Я.