Справа № 738/975/26 
№ провадження 3/738/362/2026    

П О С Т А Н О В А 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 травня 2026 року         місто Мена

Менський pайонний суд Чеpнiгiвської областi в складі:
судді - Волошиної Н.В.,
з участю секретаря судового засідання -  Минець П.Д.
особи, стосовно якої вирішується питання
про притягнення до адміністративної відповідальності – ОСОБА_1 
потерпілої – ОСОБА_2 
pозглянувши матеpiали пpо пpитягнення до адмiнiстpативної вiдповiдальностi: ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого по АДРЕСА_1 
за ч.1 ст. 173-2 Кодексу Укpаїни пpо адмiнiстpативнi пpавопоpушення,

В С Т А Н О В И В:
 
Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАВ №048409 від 15 квітня 2026 року, ОСОБА_1 15 квітня 2026 року близько 13.30 год, знаходячись по АДРЕСА_1 , вчинила домашнє насильство стосовно своєї доньки ОСОБА_2 , а саме висловлювався на її адресу нецензурною лайкою, чим завдала шкоду її психічному та фізичному здоров`ю, за що передбачена відповідальність частиною 1 статті 173-2 КУпАП.
ОСОБА_1 в судовому засіданні вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнала, пояснила, що між нею та донькою виникла сварка з приводу нерухомого майна та спільного проживання, ініціатором якої була саме потерпіла, сварка мала обопільний характер.
Потерпіла ОСОБА_2 в судовому засіданні підтвердила факт виникнення сварки між нею та її матір`ю з приводу житлового будинку, під час якої вони ображали одна одну, зазначила, що вона з дітьми проживає з матір`ю в одному будинку, власником якого вона є, у зв`язку з чим між ними постійно виникають конфлікти, остання постійно її провокує на сварку. 
Заслухавши особу, яка стосовно якої вирішується питання про притягнення до адміністративної відповідальності, потерпілу, дослідивши письмові докази, суд дійшов наступного висновку.
Приписами ч. 1 ст. 173-2 КУпАП передбачена відповідальність за вчинення насильства в сім`ї, яке, у відповідності з даною статтею, проявляється в умисному вчиненні будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.
Об`єктом цього правопорушення є суспільні відносини у сфері захисту прав громадян.
Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого зазначеною статтею, полягає в умисному вчиненні будь-яких з зазначених в диспозиції дій, та передбачає існування обов`язкової ознаки - настання фізичної чи психологічної шкоди, яка була завдана потерпілому.
Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі умислу.
Для встановлення події правопорушення, зазначеного у ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, необхідно з`ясувати чи дійсно особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, вчинила домашнє насильство.
Згідно із п. 3 ч. 1 статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.
Пунктами 4 та 7 частини 2 статті 3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» передбачено, що дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання поширюється на таких осіб: мати (батько) або діти одного з подружжя (колишнього подружжя) та інший з подружжя (колишнього подружжя); батьки (мати, батько) і дитина (діти).
Нормами зазначеного закону визначено, що психологічним насильством є така форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.
Однак важливо розрізняти поняття «сварка», «конфлікт», «насильство».
Особливостями ознак домашнього насильства є: наявність патерну (повторювані в часі інциденти множинних видів насильства); системна основа; повна влада та контроль над постраждалою особою; насильницькі дії у відносинах між близькими людьми; якщо вже є одна з форм домашнього насильства, висока ймовірність того, що й інші форми насильства можуть розвиватися.
Конфлікт: особливий вид взаємодії, в основі якого лежать протилежні і несумісні цілі, інтереси, типи поведінки людей та соціальних груп, які супроводжуються негативними психологічними проявами; зіткнення протилежних інтересів і поглядів, напруження і крайнє загострення суперечностей, що призводить до активних дій, ускладнень, боротьби, що супроводжуються складними колізіями.
Таким чином, в даній ситуації вимагається доведення того, що ОСОБА_1 15 квітня 2026 року по АДРЕСА_1 вчинила домашнє насильство психологічного та фізичного характеру по відношенню до своєї доньки ОСОБА_1 , внаслідок чого була завдана шкода її психічному та фізичному здоров`ю.
На обґрунтування вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, до протоколу додано лише заяву та письмові пояснення ОСОБА_2 , в яких остання просить притягнути до відповідальності свою матір ОСОБА_1 за фактом вчинення стосовно неї домашнього насильства, яке мале місце 15 квітня 2026 року, та диск з відеозаписом.
Згідно зі статтею 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Частиною другою статті 251 КУпАП передбачено, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Під час розгляду справи, заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, суд встановив, що в діях ОСОБА_1 відсутні ознаки притаманні домашньому насильству, а наявні ознаки конфліктної ситуації між нею та ОСОБА_2 на побутовому рівні, яка виникла з приводу їх спільного проживання у будинку та з приводу нерухомого майна.
Зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, не знайшли свого підтвердження. Невід`ємною складовою інкримінованого адміністративного правопорушення повинно бути таке насильство, яке проявляється в умисному вчиненні будь-яких дій фізичного, психологічного чи економічного характеру, яке завдало шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.
Жодним із здобутих доказів у справі не підтверджено такої форми домашнього насильства як завдання шкоди ОСОБА_1 психічному та фізичному здоров`ю потерпілої особи, окрім цього не встановлено чи викликали дії ОСОБА_3 будь-які наслідки, передбачені п. 14 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».
Крім того, відеозапис, доданий до протоколу про адміністративне правопорушення, не містить відомостей про вчинення ОСОБА_1 по відношенню до своєї доньки домашнього насильства. 
У протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено які саме дії ОСОБА_1 завдали шкоди фізичному здоров`ю потерпілої.
З огляду на наведене, сам лише факт наявності між учасниками справи конфліктної ситуації не може свідчити про вчинення психологічного насильства в розумінні вимог ст. 173-2 КУпАП та ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».
Докази завдання шкоди потерпілій до протоколу про адміністративне правопорушення також недодані.
Відповідно до статті 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Норми Конституції є нормами прямої дії, а згідно з частиною другою статті 62 Основного Закону усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться виключно на її користь, тобто суд може притягнути особу до адміністративної відповідальності лише на тих доказах, які спростовують усі розумні сумніви щодо вини особи. Докази, що викликають такі сумніви, суд має вмотивовано відхилити у своїй постанові.
Зазначене узгоджується із судовою практикою ЄСПЛ, згідно з якою доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом (п. 43 рішення від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України» (Kobets v. Ukraine), з відсиланням на п. 282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey).
Згідно із вказаною позицією ЄСПЛ «розумним» є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого та зваженого розгляду усіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або з відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення».
Суд дійшов висновку, що у діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 173-2 КУпАП, оскільки відсутні докази вчинення ним будь-яких насильницьких дій стосовно її доньки ОСОБА_2 ..
Відповідно до пункту першого статті 247 КУпАП відсутність події і складу адміністративного правопорушення є підставою для закриття провадження в справі про адміністративне правопорушення. 
За таких обставин, провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 173-2 КУпАП необхідно закрити, згідно з положеннями пункту першого статті 247 КУпАП - у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення. 
На підставі викладеного, керуючись статтями 14, 23, 251, 247, 294 КУпАП, суд
П О С Т А Н О В И В:
Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 173-2 КУпАП, стосовно ОСОБА_1 – закрити у зв`язку відсутністю складу адміністративного правопорушення.
Постанова у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Н.В. Волошина