ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ

адреса юридична: вул. Капітана Володимира Кісельова, 1, м. Полтава, 36000, адреса для листування: вул. Капітана Володимира Кісельова, 1, м. Полтава, 36607, тел. (0532) 61 04 21, E-mail inbox@pl.arbitr.gov.ua, https://pl.arbitr.gov.ua/sud5018/
Код ЄДРПОУ 03500004

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.07.2026 Справа № 917/1268/25 
м. Полтава
за позовною заявою Заступника керівника Миргородської окружної прокуратури (вул. Усика Якова, 9, м. Миргород, Полтавська область, 37600, код ЄДРПОУ 0291006024)
в інтересах держави в особі органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах:
1) Полтавської обласної ради (вул. Соборності, 45, м. Полтава, 36014, код ЄДРПОУ 22530614);
2) Департаменту освіти і науки Полтавської обласної військової адміністрації (вул. Котляревського, 20/8, м. Полтава, 36000, код ЄДРПОУ 02145412)
до відповідачів: 1) Товариства з обмеженою відповідальністю «Кременчукгаз-Трейдінг» (вул. Героїв Маріуполя, 46, м. Кременчук, Полтавська область, 39601, код ЄДРПОУ 31611537);
2) Гадяцький профільний ліцей імені Т.Г. Шевченка (Гадяцький обласний науковий ліцей-інтернат ІІ-ІІІ ступенів імені Є.П.Кочергіна) Полтавської обласної ради (вул. Шевченка, 19, м. Гадяч, Миргородський район, Полтавська область, 37300, код ЄДРПОУ 04590636)
про визнання недійсним додаткових угод до договору, повернення сплачених коштів
представники учасників справи: згідно з протоколом судового засідання.
Суть спору. Заступник керівника Миргородської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Полтавської обласної ради, Департаменту освіти і науки Полтавської обласної військової адміністрації звернувся до Господарського суду Полтавської області з позовною заявою до відповідачів: Товариства з обмеженою відповідальністю «Кременчукгаз-Трейдінг», Гадяцького профільного ліцею імені Т.Г. Шевченка (Гадяцький обласний науковий ліцей-інтернат ІІ-ІІІ ступенів імені Є.П.Кочергіна) Полтавської обласної ради про визнання недійсними додаткових № 1 від 10.02.2021, №2 від 12.02.2021, №3 від 18.03.2021, № 4 від 19.03.2021, №5 від 06.04.2021 до Договору №610/2021-Б про закупівлю природного газу, укладеного 27.01.2021 Гадяцьким обласним науковим ліцеєм-інтернатом ІІ-ІІІ ступенів імені Є.П. Кочергіна (Гадяцький профільний ліцей імені Т.Г. Шевченка) Полтавської обласної ради та Товариством з обмеженою відповідальністю «Кременчукгаз-Трейдінг», а також про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Кременчукгаз-Трейдінг» надмірно сплачених грошових коштів в сумі 165 452,77 грн.
Процесуальні дії суду.
Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26.06.2025 справу передано до розгляду судді Пушку І.І.
Ухвалою від 01.07.2025 позовна заява була залишена без руху відповідно до ч. 1 ст. 174 ГПК України. Прокурору надано строк для усунення недоліків позовної заяви.
04.07.2025 суд отримав від прокурора заяву про усунення недоліків.
Ухвалою від 09.07.2025 суд прийняв вказану позовну заяву до розгляду, відкрив загальне позовне провадження у справі; призначив підготовче засідання у справі на 05.08.2025; встановив сторонам процесуальні строки на подання заяв по суті справи.
17.07.2025 суд отримав від співвідповідача - Гадяцького профільного ліцею імені Т.Г. Шевченка (Гадяцький обласний науковий ліцей-інтернат ІІ-ІІІ ступенів імені Є.П.Кочергіна) Полтавської обласної ради заяву про надсилання на його адресу матеріалів щодо позовних вимог у справі № 917/1268/25 з посиланням на ту обставину, що позивач всупереч ст. 42 ГПК України не надіслав йому позовну заяву з додатками.
Зазначені твердження відхилені судом, а в задоволенні заяви відмовлено ухвалою від 05.08.2025 з тих підстав, що згідно з описом вкладення експрес, доданим до позовної заяви, прокурор направив відповідачу - Гадяцькому профільному ліцею імені Т.Г. Шевченка (Гадяцький обласний науковий ліцей-інтернат ІІ-ІІІ ступенів імені Є.П.Кочергіна) Полтавської обласної ради, позовну заяву з додатками поштою 25.06.2025, що підтверджується накладною «Укрпошти» № 3760000215924 від 25.06.2025 за адресою: вул. Шевченка, 19, м. Гадяч, Миргородський район, Полтавська область, 37300, яка згідно з інформацією з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань є місцезнаходженням відповідача станом на момент подання позовної заяви.
Окрім цього, як встановлено судом, відповідач має зареєстрований електронний кабінет у Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі, відповідно з позовною заявою в електронному вигляді може ознайомитися в системі «Електронний суд».
Ухвалою від 05.08.2025 суд зупинив провадження у справі № 917/1268/25 до закінчення перегляду Верховним Судом в касаційному порядку справи № 920/19/24.
04.02.2026 до суду від прокурора надійшло клопотання (вх. № 1432) про поновлення провадження у справі в зв`язку з закінченням касаційного перегляду справи № 920/19/24 та усунення обставин, що зумовили зупинення провадження у справі.
Ухвалою суду від 12.02.2026 було поновлено провадження у справі та призначено підготовче засідання на 17.03.2026 на 11:15 год.
Оскільки в призначений день судового засідання - 17.03.2026 суддя Пушко І. І. брав участь у навчанні, організованому Національною школою суддів України та був увільненим від виконання основної роботи в цей час, для розгляду справи ухвалою від 05.03.2026 призначено дату судового засідання на 24.03.2026; також судом продовжено строк проведення підготовчого провадження на 30 днів.
18.03.2026 представник Товариства з обмеженою відповідальністю “Кременчукгаз-Трейдінг” подав заяву (вх. № 3597) про участь у судовому засіданні, призначеному на 24.03.2026 та у всіх наступних судових засіданнях по справі, в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.
Ухвалою від 19.03.2026 суд відмовив першому співвідповідачу в задоволенні поданого клопотання в зв`язку з відсутністю вільних майданчиків для проведення відеоконференції на цю час та дату та роз`яснив, що питання про проведення наступних засідань в режимі відеоконференції буде вирішуватись окремо, враховуючи технічну можливість суду.
Відповідач 1) - Товариство з обмеженою відповідальністю «Кременчукгаз-Трейдінг» подав клопотання (вх. № 3785 від 23.03.2026) про призначення судової товарознавчої експертизи та про поновлення строку для подання доказів. Зазначені клопотання відхилені судом протокольною ухвалою (протокол судового засідання від 23.04.2026).
Відповідач 2) - Гадяцький профільний ліцей імені Т.Г. Шевченка (Гадяцький обласний науковий ліцей-інтернат ІІ-ІІІ ступенів імені Є.П.Кочергіна) Полтавської обласної ради подав заяву (вх. № 3838 від 24.03.2026), в якій просить визнати його неналежним відповідачем по справі та залучити в якості третьої особи.
Для надання можливості учасникам справи ознайомитися та висловити письмово свою думку з приводу поданих заяв та клопотань, суд відклав підготовче засідання на 23.04.2026, про що постановлена відповідна ухвала від 24.03.2026.
07.04.2026 прокурором подані заперечення (вх. № 4587) проти заяви Гадяцького профільного ліцею імені Т.Г. Шевченка (Гадяцький обласний науковий ліцей-інтернат ІІ-ІІІ ступенів імені Є.П.Кочергіна) Полтавської обласної ради щодо визнання його неналежним відповідачем. Зазначене клопотання відхилено судом протокольною ухвалою (протокол судового засідання від 23.04.2026).
07.04.2026 прокурором подані заперечення (вх. №4586) проти клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «Кременчукгаз-Трейдінг» про призначення експертизи та встановлення додаткового строку для подання доказів.
В судовому засіданні 23.04.2026 суд постановив протокольну ухвалу про перерву в підготовчому засіданні до 21.05.2026.
Товариство з обмеженою відповідальністю “Кременчукгаз-Трейдінг” заявило клопотання (вх. № 5485 від 23.04.2026) про витребування доказів у СВ відділення поліції № 1 Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області, а саме, висновку товарознавчої експертизи, проведеної в рамках кримінального провадження № 42021172050000024.
Миргородська окружна прокуратура Полтавської області подала заперечення на клопотання про витребування доказів (вх. № 6740 від 18.05.2026), оскільки в ході проведення досудового розслідування кримінального провадження, товарознавча експертиза не призначалася і не проводилася.
Зазначене клопотання відхилено судом протокольною ухвалою (протокол судового засідання від 21.05.2026).
Товариство з обмеженою відповідальністю “Кременчукгаз-Трейдінг” заявило клопотання (вх. № 6993 від 21.05.2026) про залишення позовної заяви без розгляду, яке відхилено судом протокольною ухвалою (протокол судового засідання від 21.05.2026).
Ухвалою від 21.05.2026 суд закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті на 23.06.2026.
Інших заяв по суті спору від сторін не надходило.
В судовому засідання 23.06.2026 суд перейшов до стадії ухвалення судового рішення, яке буде проголошено 02.07.2026.
Виклад позицій сторін.
В обґрунтування позовних вимог прокурор посилається на те, що за наслідками проведеної публічної закупівлі за ідентифікатором № UA-2020-12-04-014441-b між Гадяцьким обласним науковим ліцеєм-інтернатом ІІ-ІІІ ступенів імені Є.П. Кочергіна Полтавської обласної ради (Споживач) та ТОВ «Кременчукгаз-Трейдінг» (Постачальник) 27.01.2021 було укладено Договір №610/2021-Б про закупівлю природного газу (далі – Договір).
Пунктом 3.1.2. Договору передбачено, що ціна за 1000 м3 газу становить 5 375 грн, в тому числі ПДВ 1075,00 грн, що разом з ПДВ складає 6 450 грн. Загальний обсяг природного газу, що постачається для потреб Споживача визначений п. 3.1.1. Договору і складає 230000 м3.
Прокурор зазначив, що в подальшому між сторонами протягом лютого-жовтня 2021 року укладено 6 Додаткових угод, якими внесено зміни до Договору №610/2021-Б про закупівлю природного газу від 27.01.2021, з них 5 – у частині вартості природного газу.
Прокурор посилається, що Додатковими угодами №1, 2, 3, 4 та 5 збільшено ціну природного газу на 53,5% від початкової вартості за одиницю товару, узгодженої сторонами на дату укладення Договору; що вказаними додатковими угодами збільшувалася ціна за одиницю товару на підставі листів, які не містять обґрунтування та документального підтвердження коливання ціни на ринку природного газу. Прокурор вказує, що Гадяцьким обласним науковим ліцеєм-інтернатом ІІ-ІІІ ступенів та ТОВ «Кременчукгаз-Трейдінг» укладено додаткові угоди без належного підтвердження відсотка коливання ціни природного газу на ринку у бік збільшення, що є порушенням п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону України «Про публічні закупівлі» та призвело до зайвих витрат бюджету на суму 165 452,77 грн.
Відзив на позовну заяву відповідач 1) - ТОВ «Кременчукгаз-Трейдінг» не подав, у клопотанні від 23.03.2026 про призначення у справі товарознавчої експертизи послався на те, що дізнався про існування справи № 917/ 1268/25 після спливу строку для подання відзиву на позов, оскільки внаслідок припинення господарської діяльності товариством не здійснював моніторингу електронного кабінету.
Серед матеріалів позовної заяви наявні докази надсилання відповідачеві 1) позовної заяви, з доданими до неї матеріалами, а саме квитанція № 3828971 від 25.06.2025 про доставку документів до зареєстрованого Електронного кабінету Користувача ЄСІТС.
Із матеріалів справи вбачається, що направлена відповідачу ухвала суду від 09.07.2025 про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі, в якій відповідачу був встановлений строк подання відзиву на позовну заяву - до 15 днів з дня отримання цієї ухвали, отримана відповідачем 09.07.2025 о 21:24 в електронному вигляді через систему «Електронний суд», про що свідчить довідка про доставку електронного листа.
Всі ухвали суду про рух справи були внесені до Єдиного реєстру судових рішень.
Отже, суд належним чином виконав обов`язок щодо повідомлення відповідачів про розгляд даної справи.
За встановлених обставин, на думку суду, не подання відзиву на позов є наслідком власної бездіяльності відповідача 1).
Відзиву на позовну заяву відповідач 2) не подав також.
Щодо наявності підстав представництва органами прокуратури інтересів держави у спірних правовідносинах, суд враховує таке.
Щодо наявності підстав представництва органами прокуратури інтересів держави у спірних правовідносинах, суд враховує таке.
Пунктом 3 ст. 131-1 Конституції України визначено, що прокуратура здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.
Відповідно до ст. 53 ГПК України у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами.
Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.
Відповідно до абз. 1 ч. 3 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.
Отже, виключними випадками, за яких прокурор може здійснювати представництво інтересів держави в суді, є порушення або загроза порушення інтересів держави. Ключовим для застосування цієї норми є поняття «інтерес держави».
У рішенні Конституційного Суду України у справі за конституційними поданнями Вищого арбітражного суду України та Генеральної прокуратури України щодо офіційного тлумачення положень статті 2 Арбітражного процесуального кодексу України (справа про представництво прокуратурою України інтересів держави в арбітражному суді) від 08.04.1999 № 3рп/99 Конституційний Суд України, з`ясовуючи поняття «інтереси держави» висловив позицію про те, що інтереси держави відрізняються від інтересів інших учасників суспільних відносин. В основі перших завжди є потреба у здійснені програм, спрямованих на захист суверенітету, територіальної цілісності - державного кордону України, гарантування її державної, економічної, інформаційної, екологічної безпеки, охорону землі як національного багатства, захист прав усіх суб`єктів права власності та господарювання тощо (п. 3 мотивувальної частини).
Як зазначив Верховний Суд у постанові від 25.04.2018 у справі № 806/1000/17 «інтереси держави» охоплюють широке і водночас чітко не визначене коло законних інтересів, які не піддаються точній класифікації, а тому їх наявність повинна бути предметом самостійної оцінки суду у кожному випадку звернення прокурора з позовом. Надмірна формалізація поняття «інтереси держави» особливо у сфері публічних правовідносин, може призвести до необґрунтованого обмеження повноважень прокурора на захист суспільно значущих інтересів там, де це дійсно потрібно. «Державний інтерес» у спірних правовідносинах полягає, перш за все, у законності використання органами державної влади бюджетних коштів для придбання товарів, робіт і послуг та іншої допомоги з метою забезпечення нагальних потреб в умовах воєнного стану, зокрема, забезпечення ефективного, своєчасного виконання правочинів, укладених з метою належного функціонування держави.
Верховним Судом в постанові від 10.06.2021 по справі №910/114/19 висловлено позицію про те, що визначене положеннями Закону України «Про публічні закупівлі» спеціальне законодавче регламентування процедури закупівлі товарів, робіт і послуг для потреб держави хоч і має на меті створення конкурентного середовища у сфері публічних закупівель, розвиток добросовісної конкуренції і запобігання проявам корупції, проте одночасно слугує захисту інтересів держави, а тому така процедура спрямована, перш за все, на задоволення потреб держави у певних групах товарів, робіт і послуг в особі конкретних замовників, які фінансуються за рахунок бюджетних коштів.
Відтак, прямий інтерес держави полягає у неухильному дотриманні учасниками процедури закупівлі та замовником встановлених Законом України «Про публічні закупівлі» вимог.
Проведення процедури державних закупівель та укладення договору із порушенням законодавства порушує інтереси держави у сфері контролю за ефективним та цільовим використанням бюджетних коштів, а дотримання у цій сфері суспільних відносин законодавства становить суспільний інтерес, тому захист такого інтересу відповідає функціям прокурора.
Аналогічна правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду від 21.03.2019 по справі №912/989/18.
У постанові від 23.09.2021 по справі № 910/11608/20 Верховний Суд вказав на ту обставину, що закупівля проводиться не лише для того, щоб забезпечити однакову можливість всім суб`єктам господарювання продавати свої товари, роботи чи послуги державі, але й для того, щоб закупівля була проведена на максимально вигідних для держави умовах.
Крім того, використання бюджетних коштів з порушенням вимог законодавства підриває матеріальну і фінансову основу системи бюджетного фінансування, що в свою чергу завдає шкоду інтересам держави.
Звернення прокурора до суду з вказаною позовною заявою має важливе значення для зміцнення правопорядку в сфері здійснення публічних закупівель і захисту економічної конкуренції та додержання всіма учасниками цих суспільних відносин принципу законності (ст. 68 Конституції України). 
Таким чином, у зазначеному випадку наявний як державний, так і суспільний інтерес.
Інтереси держави полягають не тільки у захисті прав державних органів влади чи тих, які належать до їхньої компетенції, а також у захисті прав та свобод інтересів місцевого значення, які не мають загальнодержавного характеру, але направлені на виконання функцій держави на конкретній території та реалізуються у визначеному законом порядку в спосіб, який належить до їх відання. 
Невиконання встановлених законодавством норм при організації та проведенні тендерних процедур порушує інтереси держави в частині гарантування організації діяльності органів державної влади відповідно до вимог Конституції та законів України, забезпечення безумовного виконання нормативно-правових актів держави.
Окрім того, як зазначив Прокурор у позовній заяві, укладенням додаткових угод до договору поставки природного газу порушені матеріальні інтереси, оскільки з урахуванням додаткових угод фактично отримано менше газу у порівнянні з первісним договором за значно вищою ціною.
Згідно зі ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», окрім обґрунтування порушень або загрози порушення державних інтересів, прокурор у позовній заяві має вказати орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені повноваження щодо захисту інтересів держави, а також довести, що вказані суб`єкти не здійснюють або неналежним чином здійснюють захист цих інтересів.
Згідно з Статутом, затвердженим наказом начальника Управління майном Полтавської обласної ради № 204 від 15.11.2023, Гадяцький профільний ліцей імені Т.Г. Шевченка Полтавської обласної ради (далі - Ліцей) є комунальним закладом загальної середньої освіти, що забезпечує здобуття початкової, базової заснованим на майні спільної (комунальної) власності територіальних громад сіл, селищ, міст Полтавської області та переданим в управління Департаменту освіти і науки Полтавської обласної державної адміністрації (п. 1.1. Статуту). Засновник Ліцею - Полтавська обласна рада, власник - територіальні громади сіл, селищ і міст Полтавської області в особі Полтавської обласної ради (пункти 1.2., 1.3.Статуту).
Згідно п. 1.4. Статуту, у своїй діяльності Ліцей підзвітний та підконтрольний Полтавській обласній раді, підпорядкований, підконтрольний та підзвітний Департаменту освіти і науки Полтавської обласної державної адміністрації.
Гадяцький профільний ліцей імені Т.Г. Шевченка Полтавської обласної ради є правонаступником усіх прав, обов`язків та майна Гадяцької спеціалізованої школи-інтернату І-ІІІ ступенів імені Є.П. Кочергіна Полтавської обласної ради, реорганізованої рішенням пленарного засідання 20 сесії Полтавської обласної ради 7 скликання № 701 від 12.04.2018 року «Про реорганізацію комунального закладу «Гадяцька спеціалізована школа-інтернат І-ІІІ ступенів імені Є.П. Кочергіна Полтавської обласної ради» у Комунальний заклад «Гадяцький обласний науковий ліцей-інтернат ІІ-ІІІ ступенів імені Є.П. Кочергіна Полтавської обласної ради». 
Рішенням пленарного засідання 8 позачергової сесії Полтавської обласної ради 8 скликання № 334 від 09.12.2021 «Про зміну типу та найменування Гадяцького обласного наукового ліцею-інтернату ІІ-Ш ступенів імені Є.П. Кочергіна Полтавської обласної ради» заклад реорганізований у Гадяцький профільний ліцей імені Є.П.
Кочергіна Полтавської обласної ради. Рішенням пленарного засідання 18 позачергової сесії 8 скликання № 501 від 21.10.2022 «Про зміну найменування Гадяцького профільного ліцею імені Є.П. Кочергіна Полтавської обласної ради на Гадяцький профільний ліцей імені Т.Г. Шевченка Полтавської обласної ради» ( п. 1.5. Статуту).
Джерелом формування майна Ліцею є: майно, передане йому Засновником; фінансування з обласного бюджету; капітальні вкладення і дотації з державного бюджету; безоплатні або благодійні внески, пожертвування організацій, підприємств та громадян; інше майно, набуте на законних підставах (п. 5.3 Статуту).
Крім того, згідно з листом Департаменту освіти і науки Полтавської ОВА № 3007-1/02.01-15 від 11.06.2025, головним розпорядником бюджетних коштів Гадяцького обласного наукового ліцею-інтернату ІІ-ІІІ ступенів імені Є.П. Кочергіна (Гадяцький профільний ліцей імені Т.Г. Шевченка) Полтавської обласної ради у 2020 році був Департамент, фінансування закупівлі природного газу проводилося за кошти обласного бюджету Полтавської області.
За приписами ч. 1 ст. 17 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» відносини органів місцевого самоврядування з підприємствами, установами та організаціями, що перебувають у комунальній власності відповідних територіальних громад, будуються на засадах їх підпорядкованості, підзвітності та підконтрольності органам місцевого самоврядування.
Відповідно до ч. 3 ст. 140 Конституції України, ст. 2 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», місцеве самоврядування здійснюється територіальною громадою в порядку, встановленому законом, як безпосередньо, так і через органи місцевого самоврядування: сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи.
Згідно зі статтею 143 Конституції України, територіальні громади села, селища, міста безпосередньо або через утворені ними органи місцевого самоврядування, зокрема, управляють майном, що є в комунальній власності.
У ст. 1 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» наведено визначення поняття права комунальної власності - це право територіальної громади володіти, доцільно, економно, ефективно користуватися і розпоряджатися на свій розсуд і в своїх інтересах майном, що належить їй, як безпосередньо, так і через органи місцевого самоврядування.
Частиною 1 ст. 6 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» передбачено, що первинним суб`єктом місцевого самоврядування, основним носієм його функцій і повноважень є територіальна громада села, селища, міста.
Згідно з ч. 1 ст. 10 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.
Відповідно до ч. 3, 5 ст. 16 Закону України «Про місцеве самоврядування», матеріальною і фінансовою основою місцевого самоврядування є рухоме і нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, інші кошти, земля, природні ресурси, що є у комунальній власності територіальних громад сіл, селищ, міст, районів у містах, а також об`єкти їхньої спільної власності, що перебувають в управлінні районних і обласних рад і саме відповідні ради здійснюють права суб`єкта. Від імені та в інтересах територіальних громад права суб`єкта комунальної власності здійснюють відповідні ради.
Частиною 8 статті 60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» передбачено, що право комунальної власності територіальної громади захищається законом на рівних умовах з правами власності інших суб`єктів.
Відповідно до ст.18-1 Закону України «Про місцеве самоврядування» орган місцевого самоврядування може бути позивачем та відповідачем у судах загальної юрисдикції, зокрема, звертатися до суду, якщо це необхідно для реалізації його повноважень і забезпечення виконання функцій місцеві самоврядування.
Крім того, відповідно до п. 2.4 Наказу МФУ № 372 від 02.04.2014 «Щодо зарахування видатків минулих періодів до відповідного бюджету», повернення дебіторської заборгованості за минулі періоди здійснюється шляхом перерахунку коштів у доходи загального фонду відповідного бюджету. З урахуванням чого належним та остаточним призначенням для зарахування грошових коштів, повернутих за результатами розгляду позовної заяви, є місцевий бюджет.
Оскільки засновником Ліцею (відповідач-2) та власником її майна є Полтавська обласна рада, яка фінансує і контролює діяльність цього комунального закладу, а також зобов`язана контролювати виконання місцевого бюджету, зокрема законність та ефективність використання Ліцеєм коштів цього бюджету за договорами про закупівлю товарів, суд дійшов висновку про те, що Полтавська обласна рада є особою, уповноваженою на вжиття заходів представницького характеру щодо захисту інтересів територіальної громади, інтереси якої є складовою інтересів держави, пов`язаних із законним та ефективним витрачанням коштів місцевого бюджету, а тому є належним позивачем у цій справі. Схожі висновки викладені у постановах Верховного Суду від 22.12.2022 у справі № 904/123/22, від 26.10.2022 у справі № 904/5558/20 (підпункти 5.50, 5.51) та від 21.12.2022 у справі № 904/8332/21 (пункт 33).
Навчальний заклад у спірних правовідносинах діє як розпорядник бюджетних коштів нижчого рівня (отримувач бюджетних коштів) та є замовником товару (природного газу) в обсязі та в межах видатків, що визначені Полтавською обласною радою (розпорядником бюджетних коштів вищого рівня).
З урахуванням того, що використання коштів місцевого бюджету становить суспільний інтерес та стосується прав та інтересів великого кола осіб - мешканців міста; завданням органу місцевого самоврядування є забезпечення раціонального використання майна та інших ресурсів, що перебувають у комунальній власності; неефективне витрачання коштів місцевого бюджету, зокрема шляхом укладення підконтрольним органу місцевого самоврядування комунальним закладом незаконних правочинів, може порушувати економічні інтереси територіальної громади.
Відповідна правова позиція викладена в п. 54 постанови Верховного Суду від 09.08.2023 у справі № 924/1283/21.
Таким чином, у даному випадку Полтавська обласна рада виступає уповноваженим органом та належним позивачем у справі як засновник закладу освіти, яким допущено безпідставне перерахування коштів, виділених з бюджету для задоволення освітніх потреб, а також як орган, відповідальний за раціональне і цільове використання коштів місцевого бюджету, є належним стягувачем заборгованості до нього.
Миргородська окружна прокуратура листами від 05.06.2025 звернулася до Департаменту освіти і науки Полтавсьокої ОВА та Полтавської обласної ради вказавши про порушення вимог чинного законодавства та необхідність вжиття заходів щодо повернення надмірно сплачених коштів, у тому числі шляхом звернення з позовом до суду.
Листом від 17.06.2025 Полтавська обласна рада та листом від 10.06.2025 Департамент освіти та науки Полтавської ОВА повідомили про відсутність підстав для звернення до суду .
Отже, Полтавська обласна рада та Департамент освіти і науки Полтавсьокої ОВА обізнані про порушення інтересів держави, мають відповідні повноваження для їх захисту, але всупереч цим інтересам за захистом до суду не звертається.
Суд погоджується з доводами Прокурора щодо правомірності визначення Полтавської обласної ради та Департаменту освіти і науки Полтавсьокої ОВА позивачами у справі, як суб`єктів владних повноважень, до компетенції яких віднесені повноваження щодо захисту інтересів держави, у спірних правовідносинах.
Таким чином, на виконання ч. 3, 5 ст. 53 ГПК України та ч. 3, 4 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» Прокурор при поданні позовної заяви здійснив всі необхідні дії, обґрунтував неналежне, здійснення захисту інтересів держави в особі Полтавської міської ради, яка не вжила заходів у сфері контролю за ефективним та цільовим використанням бюджетних коштів, про що повідомив позивача відповідним листом.
За таких обставин, суд дійшов висновку про правомірність звернення прокурора до суду та необхідність розгляду по суті заявлених вимог.
Розглянувши матеріали справи, дослідивши наявні в ній докази та оцінивши їх в сукупності, суд встановив наступні фактичні обставини.
За результатами публічної закупівлі UA-2020-12-04-014441-b між Гадяцьким обласним науковим ліцеєм-інтернатом ІІ-ІІІ ступенів імені Є.П. Кочергіна Полтавської обласної ради (Споживач) та ТОВ «Кременчукгаз-Трейдінг» (Постачальник) 27.01.2021 укладено Договір №610/2021-Б про закупівлю природного газу (далі – Договір, том 1, а.с. 19-25).
Відповідно до п. 1.1. Постачальник постачає природний газ згідно коду ДК 021:2015 (CPV 2008) – 09120000-6 - Газове паливо Споживачеві в обсягах і порядку, передбачених Договором для забезпечення потреб Споживача, а Споживач оплачує Постачальнику вартість газу і наданих послуг у розмірах, строках, порядку та на умовах, передбачених Договором.
Плановий обсяг постачання природного газу у 2021 за Договором, відповідно до додатку 1 до Договору, складає 120 000 м3.
Пунктами 2.5. та 2.6. передбачено, що плановий обсяг за цим договором протягом місяця поставки може змінюватися за домовленістю сторін. Місячний обсяг відбору (споживання) газу Споживачем не повинен перевищувати підтверджений обсяг газу більш ніж на ± 3%.
Відповідно до п. 3.10. та 3.11. Споживач до 05 числа місяця, наступного за розрахунковим, зобов`язаний надати Постачальнику копію акта про фактичний обсяг розподіленого (протранспортованого) природного газу Споживачу за розрахунковий період, що складений між Оператором ГРМ та Споживачем, відповідно до вимог Кодексу ГРС. На підставі отриманих від Споживача даних та/або даних Оператора ГРМ Постачальник протягом 3 (трьох) робочих днів готує та надає Споживачу два примірники акта приймання-передачі природного газу за розрахунковий період, підписаних уповноваженим представником Постачальника.
Загальний обсяг природного газу, що постачається для потреб Споживача визначений п. 3.1.1. Договору і складає 230000 м3.
Пунктом 3.1.2. Договору передбачено, що ціна за 1000 м3 газу становить 5 375 грн, в тому числі ПДВ 1075,00 грн, що разом з ПДВ складає 6 450 грн.
Загальна Вартість даного Договору становить 1 483 500 грн з ПДВ (п. 3.1.3. Договору).
Пунктом 11.1. передбачено, що цей Договір набирає чинності з моменту його підписання та діє в частині постачання природного газу з 01.02.2021 до 31.12.2021 року, а в частині проведення розрахунків до їх повного виконання. 
В подальшому між сторонами укладено 6 додаткових угоди до Договору, а саме:
- додаткову угоду № 1 від 10.02.2021;
- додаткову угоду № 2 від 12.02.2021;
- додаткову угоду № 3 від 18.03.2021;
- додаткову угоду № 4 від 19.03.2021;
- додаткову угоду № 5 від 06.04.2021;
- додаткову угоду № 6 від 20.10.2021.
Судом встановлено, що Додатковою угодою №1 від 10.02.2021 (том 1, а.с. 26) збільшено ціну за 1000 м3 природного газу із 6 450 грн до 7 095 грн, тобто на 10% від вартості визначеної у Договорі.
Умови даної угоди розповсюджуються на відносини сторін, які виникли з 10.02.2021 (п. 2 Додаткової угоди).
Додаткова угода укладена на підставі листа ТБ «Української енергетичної біржі» №122/79 від 05.02.2021 (том 1, а.с. 27), в якому зазначено, що середньозважена ціна природного газу станом на 28.01.2021 складає 6 604,53 грн/1000 м3 з ПДВ та листа №122/98 від 10.02.2021 (том 1, а.с. 28), в якому зазначено, що середньозважена ціна природного газу станом на 10.02.2021 складає 7 595,12 грн/1000 м3 з ПДВ.
Додатковою угодою №2 від 12.02.2021 (том 1, а.с. 29) збільшено ціну за 1000 м3 газу із 7 095 грн до 7 804,50 грн, тобто на 21% від вартості визначеної у Договорі. Умови даної угоди розповсюджуються на відносини сторін, які виникли з 12.02.2021 (п. 2 Додаткової угоди №2).
При цьому Додаткова угода №2 від 12.02.2021 укладена через два дні після підписання 10.02.2021 Додаткової угоди №1, на підставі листів ТБ «Української енергетичної біржі» №122/98 від 10.02.2021 (том 1, а.с. 30), в якому зазначено, що середньозважена ціна природного газу станом на 10.02.2021 складає 7 595,12 грн/1000 м3 з ПДВ та листа №122/119 від 12.02.2021 (том 1, а.с. 31), в якому зазначено, що середньозважена ціна природного газу станом на 12.02.2021 складає 8 534,07 грн/1000 м3 з ПДВ.
Додатковою угодою №3 від 18.03.2021 (том 1, а.с. 32) збільшено ціну за 1000 м3 газу із 7 804,50 грн до 8 584,96 грн, тобто на 33,1% від вартості визначеної у Договорі. Умови даної угоди розповсюджуються на відносини сторін, які виникли з 18.03.2021 (п. 2 Додаткової угоди №3).
Вказана Додаткова угода укладена на підставі листа ТБ «Української енергетичної біржі» №122/119 від 12.02.2021 (том 1, а.с. 34), в якому зазначено, що середньозважена ціна природного газу станом на 12.02.2021 складає 8 534,07 грн/1000 м3 з ПДВ та листа №122/206 від 17.03.2021 (том 1, а.с. 35), в якому зазначено, що середньозважена ціна природного газу станом на 01.03.2021 складає 9 841,49 грн/1000 м3 з ПДВ.
Додатковою угодою №4 від 19.03.2021 (том 1, а.с. 36) збільшено ціну за 1000 м3 газу із 8 584,96 грн до 9 200 грн, тобто на 42,6% від вартості визначеної у Договорі. Умови даної угоди розповсюджуються на відносини сторін, які виникли з 19.03.2021 (п. 2 Додаткової угоди №4).
Вказана Додаткова угода укладена на наступний день після підписання Додаткової угоди №3, на підставі листа ТБ «Української енергетичної біржі» №122/206 від 17.03.2021 (том 1, а.с. 38), в якому зазначено, що середньозважена ціна природного газу станом на 01.03.2021 складає 9 841,49 грн/1000 м3 з ПДВ та листа №122/221 від 19.03.2021 9том 1, а.с. 39), в якому зазначено, що середньозважена ціна природного газу станом на 02.03.2021 складає 10 559,91 грн/1000 м3 з ПДВ.
Додатковою угодою №5 від 06.04.2021 збільшено ціну за 1000 м3 газу із 9 200 грн до 9 900 грн, тобто на 53,5% від вартості визначеної у Договорі. Умови даної угоди розповсюджуються на відносини сторін, які виникли з 01.04.2021 (п. 2 Додаткової угоди №5).
Додаткова угода №5 укладена на підставі листа ТБ «Української енергетичної біржі» №122/221 від 19.03.2021, в якому зазначено, що середньозважена ціна природного газу станом на 02.03.2021 складає 10 559,91 грн/1000 м3 м з ПДВ та листом №122/296 від 06.04.2021 (том 1, а.с. 42), в якому зазначено, що середньозважена ціна природного газу станом на 01.04.2021 складає 11 373,02 грн/1000 м3 з ПДВ.
Додатковою угодою №6 від 20.10.2021 (том 1, а.с. 43), у зв`язку зі значним коливанням ціни на газовому ринку, Споживач і Постачальник дійшли згоди припинити дію Договору №610/2021-Б від 27.01.2021. Загальна сума Договору зменшена на 754 601,03 грн і тепер становить 728 898,97 грн з ПДВ.
На виконання умов Договору ТОВ «Кременчукгаз-Трейдінг» поставило Гадяцький ліцей-інтернат в період з лютого 2021 по травень 2021 природний газ загальним обсягом 87,356 тис. м.3, що підтверджується відповідними актами прийому-передачі фактично поставлених обсягів газу (том 1, а.с. 44-53), підписані сторонами а саме:
- Акт прийому-передачі за лютий 2021 №986 від 28.02.2021 - природний газ обсягом 14,444 тис. м3 на суму 93 163,80 грн з ПДВ (77 636,50 грн без ПДВ + 15 527,30 грн ПДВ), що становить 5 375,00 грн без ПДВ за 1000 м3 (за ціною 6 450,00 грн з ПДВ, вказаною у Договорі №610/2021-Б);
- Акт прийому-передачі за лютий 2021 №987 від 28.02.2021 - природний газ обсягом 3,402 тис. м3 на суму 24 137,20 грн з ПДВ (20 114,33 грн без ПДВ + 4 022,87 грн ПДВ), що становить 5 912,50 грн без ПДВ за 1000 м3 (за ціною 7 095 грн з ПДВ, вказаною у Додатковій угоді №1);
- Акт прийому-передачі за лютий 2021 №988 від 28.02.2021 - природний газ обсягом 26,008 тис. м3 на суму 202 979,44 грн з ПДВ (169 149,53 грн без ПДВ +33 829,91 грн ПДВ), що становить 6 503,75 грн без ПДВ за 1000 м3 (за ціною 7 804,50 грн з ПДВ, вказаною у Додатковій угоді №2);
- Акт прийому-передачі за березень 2021 №997 від 31.03.2021 - природний газ обсягом 31,502 тис. м3 на суму 289 818,53 грн з ПДВ (241 515,44 грн без ПДВ + 48 303,09 грн ПДВ), що становить 7 666,67 грн без ПДВ за 1000 м3 (за ціною 9 200 грн з ПДВ, вказаною у Додатковій угоді №4);
Акт прийому-передачі за квітень 2021 №1484 від 30.04.2021 - природний газ обсягом 12,000 тис. м3 на суму 118 800 грн з ПДВ (99 000 грн без ПДВ + 19 800,00 грн ПДВ), що становить 8 250 грн без ПДВ за 1000 м3 (за ціною 9 900 з ПДВ, вказаною у Додатковій угоді №5).
Гадяцьким обласним науковим ліцеєм-інтернатом сплачено Товариству за поставлений природний газ:
- у лютому 2021 року за ціною визначеною у Договорі на загальну суму 93 163,80 грн з ПДВ, що відповідає визначеній сумі в акті прийому-передачі №986 від 28.02.2021, згідно платіжного доручення №112 від 24.03.2021 на суму 93 163,80 грн;
- у лютому 2021 року за ціною визначеною у Додатковій угоді №1 на загальну суму 24 137,20 грн з ПДВ, що відповідає визначеній сумі в акті прийому-передачі №987 від 28.02.2021, згідно платіжного доручення №113 від 25.03.2021 на суму 24 137,20 грн;
- у лютому 2021 року за ціною визначеною у Додатковій угоді №2 на загальну суму 202 979,44 грн з ПДВ, що відповідає визначеній сумі в акті прийому-передачі №988 від 28.02.2021, згідно платіжного доручення №114 від 26.03.2021 на суму 202 979,44 грн;
- у березні 2021 року за ціною визначеною у Додатковій угоді №4 на загальну суму 289 818,53 грн з ПДВ, що відповідає сумі, визначеній в акті прийому-передачі №997 від 31.03.2021, згідно платіжного доручення №190 від 14.04.2021 на суму 289 818,53 грн;
- у квітні 2021 року за ціною визначеною у Додатковій угоді №5 на загальну суму 118 800,00 грн з ПДВ, що відповідає сумі, визначеній в акті прийому-передачі природного газу №1484 від 30.04.2021, згідно платіжного доручення №252 від 12.05.2021 на суму 118 800,00 грн. 
Прокурор вказує, що оплата за поставку природного газу по цінам визначеним Додатковій угоді №3 не проводилась, а із загального об`єму придбаного природного газу, який становив 87,356 тис. м3, Гадяцьким обласним науковим ліцеєм-інтернатом за ціною встановленою у Договорі придбано лише 14,444 тис. м3 на суму 93 163,80 грн з ПДВ.
Копії платіжних доручень на загальну суму 728 898,97 грн знаходяться в матеріалах справи, (том 1, а.с. 54-58).
За висновком прокурора за Договором №610/2021-Б про закупівлю природного газу від 27.01.2021 з урахуванням додаткових угод Гадяцьким ліцеєм-інтернатом використано 87,356 тис. м3 газу та сплачено 728 898,97 грн. У той же час, відповідно до Договору, без врахування змін внесених додатковими угодами №1, 2, 3, 4 та 5, Товариству за постачання аналогічної кількості товару підлягало сплаті 563 446,20 грн.
При прийнятті рішення суд приймає до уваги наступні обставини.
Відповідно до ч. 2 ст. 16 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), визнання правочину недійсним є способом захисту цивільних прав та інтересів.
Правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним (ст. 204 ЦК України).
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним.
Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин) (ч. 3 ст. 215 ЦК України).
Статтею 203 ЦК України передбачено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.
Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Правовідносини, що склалися між сторонами, регулюються нормами про договір поставки.
Ст. 714 ЦК України встановлено, що за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору постачання енергетичними та іншими ресурсами.
Правові та економічні засади здійснення закупівель товарів, робіт і послуг для забезпечення потреб держави, територіальних громад та об`єднаних територіальних громад визначено Законом України «Про публічні закупівлі» № 922-VIII.
У спірних правовідносинах договір про закупівлю та оспорювані додаткові угоди до нього були укладені у період дії положень норм частини п`ятої статті 41 Закону № 922-VIII в редакції Закону № 114-ІХ.
Тож під час оцінки цих правовідносин суд застосовує законодавство, чинне на момент їх виникнення.
Щодо недійсності додаткових угод № 1,2,3,4,5 до Договору № 610/2121-Б від 27.01.2021.
Згідно з пунктом 2 частини п`ятої статті 41 Закону № 922-VIII (у редакції Закону № 114-ІХ, чинній на момент укладення договору про закупівлю та оспорюваних додаткових угод до нього), істотні умови договору про закупівлю не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі, крім випадку, зокрема, збільшення ціни за одиницю товару до 10 % пропорційно збільшенню ціни такого товару на ринку в разі коливання ціни такого товару на ринку за умови, що така зміна не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі про закупівлю, - не частіше ніж один раз на 90 днів з моменту підписання договору про закупівлю. Обмеження щодо строків зміни ціни за одиницю товару не застосовується у випадках зміни умов договору про закупівлю бензину та дизельного пального, газу та електричної енергії.
Згідно ч. 4 ст. 236 ГПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
24 січня 2024 року Велика Палата Верховного Суду прийняла постанову у справі № 922/2321/22, в якій вирішувалось питання про те, чи дозволяють норми пункту 2 частини п`ятої статті 41 Закону № 922-VIII (у редакції Закону № 114-ІХ) збільшувати ціну товару більш ніж на 10 % від початково встановленої ціни в договорі про закупівлю.
У пунктах 88-90 наведеної постанови Велика Палата Верховного Суду виснувала, що ціна товару є істотною умовою договору про закупівлю. Зміна ціни товару в договорі про закупівлю після виконання продавцем зобов`язання з передачі такого товару у власність покупця не допускається.
Зміна ціни товару в бік збільшення до передачі його у власність покупця за договором про закупівлю можлива у випадку збільшення ціни такого товару на ринку, якщо сторони договору про таку умову домовились. Якщо сторони договору про таку умову не домовлялись, то зміна ціни товару в бік збільшення у разі зростання ціни такого товару на ринку можлива, лише якщо це призвело до істотної зміни обставин, у порядку статті 652 ЦК України, якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах.
У будь-якому разі ціна за одиницю товару не може бути збільшена більше ніж на 10 % від тієї ціни товару, яка була визначена сторонами в договорі за результатами процедури закупівлі, незалежно від кількості та строків зміни ціни протягом строку дії договору. Тобто під час дії договору про закупівлю сторони можуть неодноразово змінювати ціну товару в бік збільшення за наявності умов, встановлених у статті 652 ЦК України та пункті 2 частини п`ятої статті 41 Закону № 922-VIII, проте загальне збільшення такої ціни не повинне перевищувати 10 % від тієї ціни товару, яка була визначена сторонами при укладенні договору за результатами процедури закупівлі.
Такий правовий висновок неодноразово також був викладений у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 11 квітня 2024 року у справі № 922/433/22, від 01 жовтня 2024 року у справі № 918/779/23, від 06 лютого 2025 року у справі № 910/5182/24, від 18 лютого 2025 року у справі № 925/889/23 тощо, де інтерпретовано та застосовано положення пункту 2 частини п`ятої статті 41 Закону № 922-VIII як імперативну норму, яка визначає верхню межу дозволеного відсоткового збільшення ціни за одиницю товару - не більше 10 % від ціни товару, погодженої сторонами в договорі про закупівлю.
Отже, згідно з положеннями пункту 2 частини п`ятої статті 41 Закону № 922-VIII (у редакції Закону № 114-ІХ) зміна ціни в договорі закупівлі допускається за таких умов:
-збільшення ціни за одиницю товару до 10 %;
-збільшення ціни має бути пропорційне збільшенню ціни цього товару на ринку в разі коливання його ціни на ринку;
-така зміна не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі про закупівлю;
-така зміна може відбуватися не частіше ніж один раз на 90 днів з моменту підписання договору про закупівлю;
-обмеження щодо строків зміни ціни за одиницю товару не застосовується у випадках зміни умов договору про закупівлю бензину та дизельного пального, газу та електричної енергії.
До того ж застосована законодавцем при формулюванні цієї норми конструкція "не частіше ніж один раз на 90 днів" фактично надає можливість вносити зміни до ціни товару неодноразово, але лише в межах дозволеного відсоткового збільшення ціни за одиницю товару - не більше 10 %.
Як встановлено судом, підвищення ціни за додатковою угодою № 1 складало 10 % (з 6450 грн грн до 7095 грн), тобто в межах 10 % передбачених законом; Додатковою угодою №2 від 12.02.2021 збільшено ціну за 1000 м3 газу із 7 095 грн до 7 804,50 грн, тобто на 21% від вартості визначеної у Договорі; Додатковою угодою №3 від 18.03.2021 збільшено ціну за 1000 м3 газу із 7 804,50 грн до 8 584,96 грн, тобто на 33,1% від вартості визначеної у Договорі; Додатковою угодою №4 від 19.03.2021 збільшено ціну за 1000 м3 газу із 8 584,96 грн до 9 200 грн, тобто на 42,6% від вартості визначеної у Договорі; Додатковою угодою №5 від 06.04.2021 збільшено ціну за 1000 м3 газу із 9 200 грн до 9 900 грн, тобто на 53,5% від вартості визначеної у Договорі.
Додаткові угоди укладались Сторонами на підставі листів ТБ «Української енергетичної біржі», в яких зазначалась середньозважена ціна природного газу станом на відповідну дату.
Щодо належності та достатності як доказів коливання ціни на ринку листів ТБ «Української енергетичної біржі», суд вважає за необхідне зазначити наступне.
Велика Палата Верховного Суду у п. 167 постанови від 21.11.2025 у справі № 920/19/24 врахувала, що кожна зміна до договору має містити окреме документальне підтвердження. Документ про зміну ціни повинен містити належне підтвердження викладених у ньому даних, проведених досліджень коливання ринку, джерел інформації тощо (див. постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 13 жовтня 2020 року у справі № 912/1580/18, від 02 грудня 2020 року у справі № 913/368/19, від 11 травня 2023 року у справі № 910/17520/21).
Пунктом 175 Постанови ВП ВС від 21.11.2025 у справі № 920/19/24 визначено, що довідки, експертні висновки ТПП України, тощо можуть використовуватися для підтвердження коливання ціни товару на ринку. Втім судам у порядку статті 86 ГПК України слід їх досліджувати та оцінювати за критеріями належності, допустимості, достовірності, вірогідності з точки зору саме факту коливання ціни на товар (див. постанову Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 05.09.2023 у справі № 926/3244/22)».
Верховний Суд неодноразово викладав правову позицію, зокрема, у постановах від 29.03.2019 у справі № 826/6926/17, від 23.01.2020 у справі №907/788/18 та від 05.07.2021 у справі № 826/11063/17, від 02.12.2020 у справі №913/368/19, згідно з якою довідка торгово-промислової палати про ціну на товар/коливання такої ціни на ринку є достатнім доказом для обґрунтованості змін до договору закупівлі, якщо вони містять відомості про відповідне коливання ціни товару на ринку.
Суд вважає, що листів ТБ «Української енергетичної біржі» не може бути достатньою підставою для збільшення ціни, оскільки не містить відомостей щодо динаміки ціни на предмет закупівлі, в останній відсутній аналіз вартості електричної енергії на конкретну дату укладання додаткової угоди у порівнянні з попередніми періодами від дати укладання попередньої додаткової угоди, у зв`язку з чим не містить належного обґрунтування для зміни істотних умов договору на підставі п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону України «Про публічні закупівлі», відповідно вказана інформація не може підтверджувати коливання ціни на електроенергію.
Аналогічних висновків щодо неправомірності використання для змін істотних умов договору закупівлі довідок із відсутністю відомостей щодо динаміки ціни на предмет закупівлі, відсутністю аналізу вартості товару на конкретну дату у порівнянні з попередніми періодами дати укладання договору дійшов Верховний Суд у постанові від 15.06.2022 у справі № 924/674/21, у постанові від 22.06.2022 у справі № 917/1062/21.
При зверненні до замовника з пропозиціями підвищити ціну, постачальник має обґрунтувати, чому таке підвищення цін на ринку зумовлює неможливість виконання договору по ціні, запропонованій замовнику на тендері, навести причини, через які виконання укладеного договору стало для постачальника вочевидь невигідним. Крім того, постачальник також має довести, що підвищення ціни є непрогнозованим (його неможливо було передбачити і закласти в ціну товару на момент подання постачальником тендерної пропозиції).
Виключно коливання цін на ринку електроенергії не може бути беззаперечною підставою для автоматичного перегляду (збільшення) погодженої сторонами ціни за одиницю товару.
Зазначеної правової позиції дотримується Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у постанові від 11.05.2023 у справі № 910/17520/21, від 21.11.2025 у справі № 920/19/24.
Суд погоджується з доводами прокурора про те, що листи ТБ «Української енергетичної біржі» № 122/79 від 05.02.2021 та № 122/98 від 10.02.2021, на підставі яких укладено Додаткову угоду №1, не відображають коливання ціни природного газу на ринку між датою укладення Договору та датою укладення Додаткової угоди №1, а вказують на вартість товару лише на дві дати – станом на 28.01.2021 та 10.02.2021.
Щодо Додаткової угоди № 2 від 10.02.2021, укладеної на підставі листа ТБ «Українська енергетична біржа» №122/98 від 10.02.2021 та №122/119 від 12.02.2021, і якою ціну збільшено до 7 959,12 грн/1000 м куб., то згідно з інформацією, опублікованою на вебсайті «Українська енергетична біржа», середньозважена ціна за 1000 м3 природного газу ресурсу лютого 2021 року станом на 10.02.2025 становила 8 212,55, а 12.02.2021 - 8 212,34 грн. Тобто коливання у бік збільшення у період часу з 10.02.2021 до 12.02.2021 – не відбулося, а навпаки, ціна на товар зменшилась.
Як встановлено судом, Додаткова угода № 3 укладена на підставі листів ТБ «Української енергетичної біржі» №122/119 від 12.02.2021, із зазначенням, що середньозважена ціна природного газу станом на 12.02.2021 складає 8 534,07 грн/1000 м3 з ПДВ та №122/206 від 17.03.2021, із зазначенням, що середньозважена ціна природного газу станом на 01.03.2021 складає 9 841,49 грн/1000 м3 з ПДВ.
Дані листи не відображають ціну природного газу чи її коливання на ринку між датою укладення Додаткової угоди №2 та Додаткової угоди №3, а вказують на вартість товару на дві дати – станом на 12.02.2021 та на 01.03.2021. Згідно з інформацією, опублікованою на вебсайті «Українська енергетична біржа», середньозважена ціна за 1000 м3 природного газу ресурсу березня 2021 року станом на 18.03.2021 становила 7 538,08 грн, а станом на 12.02.2021 (дата укладення Додаткової угоди №2) - 8 212,34 грн. Тобто коливання ціни природного газу між датою укладення Додаткової угоди № 2 та датою укладення Додаткової угоди № 3 відбулось у бік зменшення.
Додаткова угода №4 укладена на підставі листів ТБ «Української енергетичної біржі» №122/206 від 17.03.2021, із зазначенням, що середньозважена ціна природного газу станом на 01.03.2021 складає 9 841,49 грн/1000 м3 з ПДВ та №122/221 від 19.03.2021, із зазначенням, що середньозважена ціна природного газу станом на 02.03.2021 складає 10 559,91 грн/1000 м3 з ПДВ.
На думку суду вказані листи не відображають ціну природного газу чи її коливання на ринку між датою укладення Додаткової угоди №3 та Додаткової угоди №4, а вказують на вартість товару на дві дати – станом на 01.03.2021 та на 02.03.2021. Також, згідно з інформацією, опублікованою на вебсайті «Українська енергетична біржа», середньозважена ціна за 1000 куб. м. природного газу ресурсу березня 2021 року станом на 18.03.2021 та 19.03.2021 становила 7 538,08 грн. Тобто коливання у бік збільшення у період часу з 18.03.2021 до 19.03.2021 не відбулося.
Додаткова угода №5 укладена на підставі листів ТБ «Української енергетичної біржі» №122/221 від 19.03.2021, із зазначенням, що середньозважена ціна природного газу станом на 02.03.2021 складає 10 559,91 грн/1000 м3 м з ПДВ та №122/296 від 06.04.2021, із зазначенням, що середньозважена ціна природного газу станом на 01.04.2021 складає 11 373,02 грн/1000 м3 з ПДВ.
Дані листи не відображають ціну природного газу чи її коливання на ринку між датою укладення Додаткової угоди №4 та Додаткової угоди №5, а вказують на вартість товару на дві дати – станом на 02.03.2021 та на 01.04.2021.
Окрім цього, останній лист ТБ «Української енергетичної біржі» датований набагато раніше, ніж укладена Додаткова угода №5, що не може свідчити про укладення угоди з обґрунтованим коливанням ціни товару на ринку.
Згідно з інформацією, опублікованою на вебсайті «Українська енергетична біржа» середньозважена ціна за 1000 куб. м. природного газу ресурсу квітня 2021 року станом на 06.04.2021 року становила 7 705,36 грн.
За таких обставин, внесення змін до істотних умов Договору щодо збільшення ціни за одиницю товару на підставі додаткових угод № 1,2,3,4,5 є документального непідтвердженим та необґрунтованим, окрім цього, додаткові угоди № 2,3,4,5 укладені з перевищення максимального ліміту щодо збільшення ціна на 10 %.
Судом зупинялось провадження у справі № 917/1268/25 до закінчення перегляду Верховним Судом в касаційному порядку справи № 920/19/24 з подібних правовідносин. У цій справі постало питання правомірності укладення додаткових угод про збільшення ціни за одиницю товару до договору про публічні закупівлі. Сторони підвищували ціну не більше ніж на 10% від попередньо визначеної додатковими угодами про збільшення ціни, що призвело до підвищення ціни на 100,75% від тієї, що визначена основним договором.
Судом враховані висновки, викладені в постанові Великої Палати Верховного Суду від 21.11.2025 у справі №920/19/24.
Так, законом № 1530-ІХ який набрав чинності 26 червня 2021 року, були внесені зміни до Закону № 922-VIII (у редакції Закону № 114-ІХ) та викладено пункт 2 частини п`ятої статті 41 цього Закону в такій редакції: "Істотні умови договору про закупівлю не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі, крім випадків: збільшення ціни за одиницю товару до 10 відсотків пропорційно збільшенню ціни такого товару на ринку у разі коливання ціни такого товару на ринку за умови, що така зміна не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі про закупівлю, - не частіше ніж один раз на 90 днів з моменту підписання договору про закупівлю / внесення змін до такого договору щодо збільшення ціни за одиницю товару. Обмеження щодо строків зміни ціни за одиницю товару не застосовується у випадках зміни умов договору про закупівлю бензину та дизельного пального, природного газу та електричної енергії".
Внесеними Законом № 1530-IX змінами у першому реченні пункту 2 частини п`ятої статті 41 Закону № 922-VIII слова "підписання договору про закупівлю" замінені словами "підписання договору про закупівлю / внесення змін до такого договору щодо збільшення ціни за одиницю товару", а друге речення після слів "дизельного пального" доповнено словом "природного". Ці зміни полягали, зокрема, у корегуванні обмеження щодо мінімального 90-денного строку змін до ціни за одиницю товару після підписання договору про закупівлю. Водночас порогове значення у 10 % залишилося незмінним і застосовується й надалі.
Так, на відміну від норм пункту 2 частини п`ятої статті 41 Закону № 922-VIII у редакції Закону № 114-ІХ, який урегульовував можливість збільшення ціни за одиницю товару не частіше ніж один раз на 90 днів лише з моменту підписання договору про закупівлю, положеннями цього пункту в редакції Закону № 1530-IX визначено, що строк зміни умов договору може відраховуватись як з моменту підписання договору, так і з моменту внесення змін до такого договору щодо збільшення ціни за одиницю товару. Тобто редакцією цієї норми законодавець передбачив лише можливість внесення зміни до ціни договору неодноразово: вперше - один раз у перші 90 днів з дня підписання договору; другий і подальші рази - один раз на 90 днів, які починаються з моменту останньої зміни ціни.
Іншими словами, зміни та доповнення до пункту 2 частини п`ятої статті 41 Закону № 922-VIII, внесені Законом № 1530-IX, стосуються лише встановлення альтернативного варіанта визначення моменту початку обчислення строку для зміни ціни за одиницю товару - 90 днів з моменту підписання договору про закупівлю або 90 днів з моменту внесення змін до такого договору щодо збільшення ціни за одиницю товару. 
Проте пунктом 2 частини п`ятої статті 41 Закону № 922-VIII як у редакції, викладеній Законом №114-ІХ, так і в редакції, викладеній Законом № 1530-ХІ, однаково передбачено, що такі обмеження щодо строків зміни ціни за одиницю товару не застосовуються у випадках зміни умов договору про закупівлю бензину та дизельного пального, природного газу та електричної енергії.
Водночас положення пункту 2 частини п`ятої статті 41 Закону № 922-VIII у редакції Закону № 1530-ХІ не містять змін щодо максимально можливого збільшення розміру ціни за одиницю товару, погодженої сторонами договору закупівлі, визначеної попередньою редакцією цієї норми на рівні не більше 10 %. У будь-якому випадку загальний розмір збільшення ціни не може перевищувати 10 % ціни, встановленої в договорі закупівлі.
До того ж визначене законодавцем відсоткове значення обмеження суми є граничним (пороговим) і відповідний ліміт зміни ціни слід враховувати при кожному внесенні змін до договору про закупівлю, а не застосовувати щоразу до кожного окремого випадку внесення змін. Іншими словами, це означає, що сукупне значення збільшення ціни при послідовних змінах до договору (у разі коливання ціни товару на ринку) не може перевищувати нормативно закріпленого 10 % значення для зміни ціни, визначеної в договорі про закупівлю.
Відповідна правова позиція викладена в п. 133-140 постанови Великої Палати Верховного Суду від 21.11.2025 у справі №920/19/24.
Як зазначено у постанові ВП ВС від 21.11.2025 у справі № 920/19/24 (п. 136, 197), оновлена редакція пункту 2 частини 5 статті 41 Закону № 922-VIII стосувалася лише запровадження альтернативного моменту відліку 90-денного строку для зміни ціни, проте жодним чином не скасувала імперативне обмеження щодо сукупного збільшення ціни не більше ніж на 10% від початкової вартості. Порогове значення у 10% залишилося незмінним і є граничним лімітом для всього строку дії договору, незалежно від редакції Закону (№ 114-ІХ чи № 1530-ІХ).
Отже, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 21.11.2025 №920/19/24 остаточно відмовилася відступати від своїх попередніх висновків, правова позиція щодо заборони збільшення ціни понад 10% сукупно є сталою, обов`язковою та підлягає застосуванню до даного спору.
За встановлених судом обставин та наведених вище правових висновків, суд вважає, що додаткові угоди до Договору №610/2021-Б про закупівлю природного газу, укладеного 27.01.2021 Гадяцьким обласним науковим ліцеєм-інтернатом ІІ-ІІІ ступенів імені Є.П. Кочергіна (Гадяцький профільний ліцей імені Т.Г. Шевченка) Полтавської обласної ради та Товариством з обмеженою відповідальністю «Кременчукгаз-Трейдінг», а саме: додаткові угоди № 1 від 10.02.2021; № 2 від 12.02.2021; № 3 від 18.03.2021; № 4 від 19.03.2021; № 5 від 06.04.2021, суперечать наведеним вище нормам ЦК України та Закону України «Про публічні закупівлі», тому підлягають визнанню недійсними.
Також прокурором заявлено позовну вимогу про стягнення з відповідача на користь обласного бюджету коштів у розмірі 165 452,77 грн.
Згідно з приписами ч. 1 ст. 216 ЦК України, недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.
Відповідно до ч. 1 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.
Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 1212 ЦК України положення цієї глави застосовуються також до вимог про повернення виконаного за недійсним правочином.
У зв`язку із збільшенням ціни на природний газ відповідач 1) поставив товару менше, у зв`язку з чим в порушення умов договору, завдано Полтавській обласній раді шкоду на суму 165 452,77 грн, яка підлягає поверненню в обласний бюджет.
Суд встановив, що за Договором №610/2021-Б про закупівлю природного газу від 27.01.2021 з урахуванням додаткових угод Гадяцьким ліцеєм-інтернатом використано 87,356 тис. м3 газу та сплачено 728 898,97 грн.
У той же час, відповідно до Договору, без врахування змін внесених додатковими угодами №1, 2, 3, 4 та 5, Товариству за постачання аналогічної кількості товару підлягало сплаті 563 446,20 грн ((87,356 тис. м3 (використано природного газу) * 6 450 грн (вартість газу без внесення змін до Договору)).
Отже, сума надмірно сплачених постачальнику коштів, з урахуванням недійсності оскаржуваних додаткових угод, складає 165 452,77 грн (728 898,97 грн (сплачено з урахування змін) – 563 446,20 грн (вартість без урахування змін)).
Відповідно до пункту 2.4 Порядку бухгалтерського обліку окремих активів та зобов`язань бюджетних установ, який затверджений наказом Міністерства фінансів України № 372 від 02.04.2014, суми коштів, які надходять у поточному бюджетному періоді на реєстраційні, спеціальні реєстраційні рахунки, відкриті в органах Казначейства, або поточні рахунки, відкриті в установах банків (крім власних надходжень), як повернення дебіторської заборгованості, яка виникла у попередніх бюджетних періодах, перераховуються до доходів загального фонду відповідного бюджету.
З урахуванням того, що використання коштів місцевого бюджету становить суспільний інтерес та стосується прав та інтересів великого кола осіб - мешканців територіальної громади; завданням органу місцевого самоврядування є забезпечення раціонального використання майна та інших ресурсів, що перебувають у комунальній власності; неефективне витрачання коштів місцевого бюджету, зокрема шляхом укладення підконтрольним органу місцевого самоврядування комунальним закладом незаконних правочинів, може порушувати економічні інтереси територіальної громади, суд вважає, що стягнення безпідставно отриманих відповідачем коштів за незаконними правочинами саме на користь місцевого бюджету є ефективним способом захисту порушених прав держави у спірних правовідносинах.
Відповідна правова позиція у подібних правовідносинах була викладена, зокрема, у п.п.53-54 постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 09.08.2023 по справі № 924/1283/21.
Таким чином, грошові кошти в сумі 165 452,77 грн є такими, що були безпідставно одержані Товариством з обмеженою відповідальністю «Кременчукгаз-Трейдінг», підстава їх набуття відпала, а тому відповідач зобов`язаний їх повернути позивачу, що відповідає приписам статей 216, 1212 ЦК України.
Судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ст. 13 ГПК України).
Відповідно до статей 73, 74, 81 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність чи відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.
В процесі розгляду справи судом було прийнято, досліджено та надано оцінку всім наявним в матеріалах справи доказам, надано можливість сторонам обґрунтувати свої правові позиції щодо позову.
За таких обставин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню повністю.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України, у спорах, що виникають при укладенні договорів та з інших підстав, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Сплачений прокуратурою судовий збір в силу вимог ст. 129 ГПК України покладається на відповідачів порівну, оскільки спір виник з його вини.
Керуючись ст. 129, 232, 233, 236-241 ГПК України, суд
ВИРІШИВ:
1. Позов задовольнити повністю.
2. Визнати недійсною Додаткову угоду №1 від 10.02.2021 до Договору №610/2021-Б про закупівлю природного газу, укладеного 27.01.2021 між Гадяцьким обласним науковим ліцеєм-інтернатом ІІ-ІІІ ступенів імені Є.П. Кочергіна (Гадяцький профільний ліцей імені Т.Г. Шевченка) Полтавської обласної ради та Товариством з обмеженою відповідальністю «Кременчукгаз-Трейдінг».
3. Визнати недійсною Додаткову угоду №2 від 12.02.2021 до Договору №610/2021-Б про закупівлю природного газу, укладеного 27.01.2021 між Гадяцьким обласним науковим ліцеєм-інтернатом ІІ-ІІІ ступенів імені Є.П. Кочергіна (Гадяцький профільний ліцей імені Т.Г. Шевченка) Полтавської обласної ради та Товариством з обмеженою відповідальністю «Кременчукгаз-Трейдінг».
4. Визнати недійсною Додаткову угоду №3 від 18.03.2021 до Договору №610/2021-Б про закупівлю природного газу, укладеного 27.01.2021 між Гадяцьким обласним науковим ліцеєм-інтернатом ІІ-ІІІ ступенів імені Є.П. Кочергіна (Гадяцький профільний ліцей імені Т.Г. Шевченка) Полтавської обласної ради та Товариством з обмеженою відповідальністю «Кременчукгаз-Трейдінг».
5. Визнати недійсною Додаткову угоду №4 від 19.03.2021 до Договору №610/2021-Б про закупівлю природного газу, укладеного 27.01.2021 між Гадяцьким обласним науковим ліцеєм-інтернатом ІІ-ІІІ ступенів імені Є.П. Кочергіна (Гадяцький профільний ліцей імені Т.Г. Шевченка) Полтавської обласної ради та Товариством з обмеженою відповідальністю «Кременчукгаз-Трейдінг».
6. Визнати недійсною Додаткову угоду №5 від 06.04.2021 до Договору №610/2021-Б про закупівлю природного газу, укладеного 27.01.2021 між Гадяцьким обласним науковим ліцеєм-інтернатом ІІ-ІІІ ступенів імені Є.П. Кочергіна (Гадяцький профільний ліцей імені Т.Г. Шевченка) Полтавської обласної ради та Товариством з обмеженою відповідальністю «Кременчукгаз-Трейдінг».
7. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Кременчукгаз-Трейдінг» (вул. Героїв Маріуполя, 46, м. Кременчук, Полтавська область, 39601, код ЄДРПОУ 31611537) на користь обласного бюджету Полтавської області на розрахунковий рахунок UA 948999980314010544000016001, код отримувача: 37959255, отримувач: ГУК у Полт.обл/Полтавська/24060300, банк отримувача: Казначейство України (ел. адм. подат.), класифікації доходів бюджету: 24060300, кошти в сумі 165 452,77 грн.
8. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Кременчукгаз-Трейдінг» (вул. Героїв Маріуполя, 46, м. Кременчук, Полтавська область, 39601, код ЄДРПОУ 31611537) на користь Офісу Генерального прокурора (вул. Різницька, 13/15, м. Київ, 01011, код ЄДРПОУ 00034051, рахунок № UA058201720343190001000000164, ДКСУ м. Київ) понесені витрати на сплату судового збору в сумі 7 267,20 грн судового збору.
9. Стягнути з Гадяцького профільного ліцею імені Т.Г. Шевченка (Гадяцький обласний науковий ліцей-інтернат ІІ-ІІІ ступенів імені Є.П.Кочергіна) Полтавської обласної ради (вул. Шевченка, 19, м. Гадяч, Миргородський район, Полтавська область, 37300, код ЄДРПОУ 04590636) на користь Офісу Генерального прокурора (вул. Різницька, 13/15, м. Київ, 01011, код ЄДРПОУ 00034051, рахунок № UA058201720343190001000000164, ДКСУ м. Київ) понесені витрати на сплату судового збору в сумі 7 267,20 грн судового збору.
10. Накази видати після набрання рішенням законної сили.
Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення суду може бути оскаржено до Східного апеляційного господарського суду в порядку та строки, встановлені статтями 256 - 257 Господарського процесуального кодексу України.
Суддя І.І. Пушко