ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
РІШЕННЯ 
22 червня 2026 року 	Справа № 500/907/26 ЗП/280/20/26  м.Запоріжжя	
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Чернової Ж.М. розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії
ВСТАНОВИВ:
До Запорізького окружного адміністративного суду, за підсудністю з Тернопільського окружного адміністративного суду, надійшов позов ОСОБА_1 (далі – позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (далі – відповідач 1), Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (далі - відповідач 2), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області (далі - третя особа), в якому позивач просить суд:
визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області від 23.01.2026 № 2782-32075/В0800/26 про зменшення розміру пенсії та нарахування переплати пенсії з 01.09.2024 по 31.10.2025;
визнати дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо перерахунку пенсії з 01.09.2024 ОСОБА_1 згідно статті 57 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" із застосуванням ч.2 ст.27 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (двоскладової формули при її обчисленні) - протиправними;
зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області перерахувати та виплатити з 01.09.2024 ОСОБА_1 пенсію за віком згідно з статтею 57 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" з урахуванням архівної довідки Центрального архіву Міністерства оборони рф від 25.12.2006 № 4/125037 та раніше проведених виплат, без застосування ч.2 ст.27 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (двоскладової формули при її обчисленні).
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Тернопільській області та отримує пенсію за віком на підставі Закону України №1058. 04.09.2024 позивач звернувся з заявою до територіального органу ПФУ про переведення на інший вид пенсії відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» №796-ХІІ віл 28.02.1991. Проте за результатами розгляду заяви ГУ ПФУ в Дніпропетровській області своїм рішенням від 12.09.2024 №923100123663, прийнятим в порядку екстериторіального розгляду заяви, відмовлено позивачу в задоволенні заяви за відсутності правових підстав. За наслідками оскарження рішення пенсійного органу, Тернопільським окружним адміністративним судом 03.01.2025 ухвалено рішення у справі №500/6919/24, яким позов задоволено частково, визнано протиправним та скасовано рішення ГУ ПФУ в Дніпропетровській області від 02.05.2024 №192450007070 про відмову позивачу в проведенні перерахунку пенсії. Зобов`язано ГУ ПФУ в Дніпропетровській області здійснити з 01.09.2024 перерахунок та виплату пенсії позивачу відповідно до статті 57 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», обчисливши її виходячи з заробітної плати, відображеної в архівній довідці від 25.12.2006 №41/125037, з урахуванням раніше виплачених сум. Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 24.10.2025 рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 03.01.2025 у справі №500/6919/24 залишено без змін. В порядку виконання судового рішення позивач отримав лист ГУ ПФУ в Запорізькій області від 17.11.2025 №0800-0404-8/146914 яким повідомлено, що за період виплати пенсії з 01.09.2024 по 31.10.2025 у нього в зв`язку з проведеним перерахунком виникла переплата пенсії у 13067,50 грн. З таким рішенням пенсійного органу, оформленим листом, та діями з перерахунку пенсії на виконання судового рішення позивач не погоджується, вважає їх протиправними, що стало підставою для звернення до суду з цим позовом. Позивач зазначає, що під час перерахунку пенсії у відповідності до ст.57 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», відповідачем 2 здійснено призначення (перерахунок) пенсії позивачу на умовах ч.2 ст.27 Закону України №1058 (двоскладова формула при її обчисленні). Враховуючи, що заяву про перерахунок пенсії у відповідності до норми ч.2 ст.27 Закону №1058 позивач не подавав, вважає дії відповідача 2 щодо перерахунку пенсії шляхом зменшення її розміру протиправними. Просить позовні вимоги задовольнити.
Ухвалою від 23 березня 2026 року відкрито спрощене позовне провадження в адміністративній справі, призначено розгляд справи без повідомлення (виклику) учасників справи (у письмовому провадженні) та без проведення судового засідання.
Відповідач 1 проти задоволення позовних вимог заперечив. В обґрунтування заперечень зазначено, що позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Тернопільській області та отримує пенсію відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». На виконання рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 03.01.2025 по справі №500/6919/24 яке набуло чинності згідно із постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду 24.10.2025, Головним управлінням Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області здійснено перерахунок пенсії позивача відповідно статті 57 Закону України від 28.02.1991 №796-XII «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з 01.09.2024 на підставі архівної довідки про заробітну плату від 25.12.2006 №4/125037. За результатами перерахунку розмір пенсії зменшився, у зв`язку з чим виникла переплата пенсії з 01.09.2025 по 31.10.2025, про що позивача було повідомлено листом Головного управління від 17.11.2025 №0800-0404-8/146914. Рішення суду виконано Головним управлінням Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області в межах покладених зобов`язань, в установленому чинним законодавством порядку. Відповідно до пункту 2 ст. 56 Закону № 796 право на пенсію в повному розмірі мають громадяни, віднесені до категорій 1, 2, 3, 4, за умови стажу роботи не менш як: чоловіки - 20 років, жінки - 15 років, із збільшенням пенсії на один процент заробітку за кожний рік роботи понад встановлений цим пунктом стаж, але не вище 75 процентів заробітку, а громадянам, які відпрацювали за списком № 1, чоловіки - 10 років і більше, жінки - 7 років 6 місяців і більше - не вище 85 процентів заробітку, у разі призначення пенсії на умовах частини другої статті 27 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Звертає увагу суду, що чинним законодавством передбачено лише два способи обчислення розміру пенсії, з яких особа може обирати найбільш вигідний для себе варіант. Перший спосіб обчислення розміру пенсії відповідно до ч. 1 ст. 27 Закону №1058: Розмір пенсії за віком визначається за формулою: П = Зп x Кс, де: П - розмір пенсії, у гривнях; Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи, визначена відповідно до статті 40 цього Закону, з якої обчислюється пенсія, у гривнях; Кс - коефіцієнт страхового стажу застрахованої особи, визначений відповідно до статті 25 цього Закону. Другий спосіб обчислення розміру пенсії відповідно до ч. 2 ст. 27 Закону №1058: За бажанням застрахованої особи частина розміру пенсії за віком за період страхового стажу, набутого до дня набрання чинності цим Законом, може бути визначена відповідно до раніше діючого законодавства, а частина розміру пенсії за період страхового стажу, набутого після набрання чинності цим Законом, - відповідно до цього Закону. При цьому частина розміру пенсії за віком, обчислена за раніше діючим законодавством, не може перевищувати максимальних розмірів пенсій, визначених законом для відповідних категорій пенсіонерів, та не може бути нижчою, ніж розмір трудової пенсії за віком з урахуванням цільової грошової допомоги на прожиття, що діяли на день набрання чинності цим Законом, що складає 168,00 грн. станом на 31.12.2003 року. Звертає увагу суду, що у разі застосування ч. 2 ст. 27 Закону №1058 законодавством передбачено чіткий механізм обчислення розміру пенсії. Звертаю увагу суду, що рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 03.01.2025 по справі №500/6919/24 було зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області здійснити з 01.09.2024 перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 відповідно статті 57 Закону України від 28.02.1991 №796-XII «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» обчисливши її виходячи із заробітної плати, відображеної у архівній довідці Центрального архіву Міністерства оборони російської федерації від 25.12.2006 №4/125037, з урахуванням раніше виплачених сум. На виконання рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 03.01.2025 по справі №500/6919/24 яке набуло чинності згідно із постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду 24.10.2025, Головним управлінням Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області здійснено перерахунок пенсії позивача відповідно статті 57 Закону України від 28.02.1991 №796-XII «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з 01.09.2024 на підставі архівної довідки про заробітну плату від 25.12.2006 №4/125037. Зобов`язання щодо не застосування ч.2 ст.27 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", в рішенні суду відсутнє. Враховуючи зазначене, рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 03.01.2025 по справі №500/6919/24 Головним управлінням Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області виконано в повному обсязі згідно із покладеними зобов`язаннями. Вважає, що відповідач діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а також з використанням повноважень з метою, з якою ці повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, безсторонньо, добросовісно та розсудливо. Просить відмовити у задоволенні позовних вимог.
Відповідач 2 на час прийняття рішення у даній справі правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався, жодних доказів або пояснень суду не надав.
Від третьої особи до суду надійшли пояснення, в яких зазначено, що позивач звернувся до територіальних органів Пенсійного фонду України із заявою щодо перерахунку та виплати з 01.09.2024 позивачу пенсію за віком згідно з статтею 57 Закону України "Про статус і соціальний постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" з урахуванням архівної довідки Центрального архіву Міністерства оборони рф від 25.12.2006 № 4/125037 та раніше проведених виплат, без застосування ч.2 ст.27 Закону України загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (двоскладової формули при її обчисленні). Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області розглянуто заяву щодо перерахунку та виплати пенсії ОСОБА_1 . Проаналізувавши матеріали електронної пенсійної справи встановлено, що позивач звернувся 04.09.2024 із заявою на перевелення з пенсії за віком згідно Закону України №1058 на пенсію за віком згідно ст. 55 Закону України від 28.02.1991 №796-ХІІ "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи". До заяви долучено архівну довідку про стаж та нарахування заробітної плати від 25.12.2006 №4/125037, видану Центральним архівом Міністерства оборони російської федерації за період роботи у зоні відчуження з 09.10.1987 по 24.02.1988. Повідомлено, що з 01.01.2023 російська федерація припинила участь в Угоді про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав в галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992. Для перерахунку пенсії архівну довідку неможливо врахувати, оскільки довідка не відповідає формі довідки про заробітну плату працівників за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках затвердженої наказом Міністерства соціальної політики України від 12.10.2012 №644, а також відсутнє рішення Регіональної комісії з визначення даних про заробітну плату працівників за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках та відсутній акт перевірки. Крім того, 23.12.2022 набрав чинності Закон України «Про зупинення дії та вихід з Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах та Протоколу до Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах від 22 січня 1993 року», відповідно до якого зупинено у відносинах, зокрема, з російською федерацією, дію Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах, вчиненої від імені України у м. Мінську 22.01.1993 і ратифіковано Законом України від 10.11.1994 №240/94-ВР та Протоколу до Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах від 22 січня 1993 року, вчиненого від імені України у м. Москві 28.03.1997 і ратифіковано Законом України від 03.03.1998 №140/98-ВР. Документи, необхідні для призначення пенсії, зокрема, про стаж роботи до 31 грудня 1991 року, уточнюючі довідки про пільговий характер роботи, про навчання, про цивільний стан особи та інші документи враховуються при призначенні пенсії у разі проставлення апостиля компетентним органом держави, в якій документ був складений, передбаченого статтею 4 Конвенції, що скасовує вимогу легалізації іноземних офіційних документів від 05 жовтня 1961 року. Враховуючи вищезазначене, вирішено відмовити ОСОБА_1 у проведені перерахунку пенсії.
Розглянувши матеріали справи, судом установлені наступні обставини.
З матеріалів адміністративної справи судом установлено, що позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Тернопільській області та отримує пенсію відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».
Згідно з посвідченням серії НОМЕР_1 , виданим 29.03.2012 Запорізькою обласною державною адміністрацією, ОСОБА_1 є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1987 році (категорія 2).
Відповідно до військового квитка серії НОМЕР_2 від 20.05.1975, позивач виконував обов`язки з ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС в 30 км зоні і відповідно до постанови Ради Міністрів СРСР та ВЦРПС від 05.06.1986 № 665-195 період з 10.10.1987 по 31.12.1987 зараховується в трудовий стаж, який дає право на пільгову пенсію по списку №1 в трикратному розмірі, а з 01.01.1988 по 24.02.1988 в полуторному розмірі.
04.09.2024 позивач звернувся із заявою до територіального органу Пенсійного фонду про перехід на пенсію відповідно до Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", з урахуванням заробітної плати, визначеній у долученій до заяви архівній довідці про стаж та нарахування заробітної плати від 25.12.2006 №4/125037, виданій Центральним архівом Міністерства оборони російської федерації за період роботи у зоні відчуження з 09.10.1987 по 24.02.1988.
Рішенням Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області рішенням від 12.09.2024 №923100123663 відмовило позивачу в проведенні перерахунку пенсії. З 01.01.2023 російська федерація припинила участь в Угоді про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав в галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992. Для перерахунку пенсії архівну довідку неможливо врахувати, оскільки довідка не відповідає формі довідки про заробітну плату працівників за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках затвердженої наказом Міністерства соціальної політики України від 12.10.2012 №644, а також відсутнє рішення Регіональної комісії з визначення даних про заробітну плату працівників за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках та відсутній акт перевірки.
Позивач, не погоджуючись з рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 12.09.2024 № 923100123663 щодо відмови в переведенні з пенсії за віком згідно Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" на пенсію за віком згідно Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та її перерахунку, звернувся до Тернопільського окружного адміністративного суду з позовом про його скасування.
Рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 03.01.2025 по справі №500/6919/24 позов задоволено частково.
Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 02.05.2024 №192450007070 про відмову ОСОБА_1 в проведенні перерахунку пенсії.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити з 01.09.2024 перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 відповідно до ст.57 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", обчисливши її виходячи із заробітної плати, відображеної у архівній довідці Центрального архіву Міністерства оборони російської федерації від 25.12.2006 №4/125037, з урахуванням раніше виплачених сум.
В задоволенні інших вимог відмовлено.
Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 24 жовтня 2025 року по справі №500/6919/24 апеляційні скарги Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області залишено без задоволення, а рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 03 січня 2025 року у справі № 500/6919/24 без змін.
На виконання рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 03.01.2025 по справі №500/6919/24, Головним управлінням Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області здійснено перерахунок пенсії позивача відповідно статті 57 Закону України від 28.02.1991 №796-XII «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з 01.09.2024 на підставі архівної довідки про заробітну плату від 25.12.2006 №4/125037. 
За результатами перерахунку розмір пенсії зменшився, у зв`язку з чим виникла переплата пенсії з 01.09.2025 по 31.10.2025, про що позивача було повідомлено листом Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області від 17.11.2025 №0800-0404-8/146914.
16.12.2025 позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області із заявою про перерахуноу пенсії на виконання судового рішення, в якій просив вчинити дії з перерахунку пенсії або надати відповідне роз`яснення щодо зменшення розміру пенсії.
Листом від 23.01.2026 №2782-32075/В-02/8-0800/26 Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області повідомило позивача, що на виконання рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 03.01.2025 по справі №500/6919/24 яке набуло чинності згідно із постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду 24.10.2025, Головним управлінням Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області здійснено перерахунок пенсії позивача відповідно статті 57 Закону України від 28.02.1991 №796-XII «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з 01.09.2024 на підставі архівної довідки про заробітну плату від 25.12.2006 №4/125037. За результатами перерахунку розмір пенсії зменшився, у зв`язку з чим виникла переплата пенсії з 01.09.2025 по 31.10.2025, про що позивача було повідомлено листом Головного управління від 17.11.2025 №0800-0404-8/146914. Зазначено, що рішення суду виконано Головним управлінням Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області в межах покладених зобов`язань, в установленому чинним законодавством порядку.
Позивач, не погодившись з рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області від 23.01.2026 № 2782-32075/В0800/26 та діями Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо перерахунку пенсії з 01.09.2024 згідно статті 57 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" із застосуванням ч.2 ст.27 Закону України загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", звернувся з цим позовом до суду.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.
Згідно зі статтею 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Норми Конституції України є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.
Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Конституція України проголошує, що конституційні права і свободи, зокрема право людини на життя, гарантуються і не можуть бути скасовані (частина друга статті 22), що забороняється внесення будь-яких змін до Конституції України, якщо вони передбачають скасування прав і свобод людини і громадянина (частина перша статті 157). Не допускається також звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод, в разі прийняття нових або внесення змін до чинних законів (частина третя статті 22).
Отже, за своїм змістом положення частини другої статті 22 Конституції України передбачають, з одного боку, обов`язок держави гарантувати конституційні права і свободи, а з другого - утримуватись від прийняття будь-яких актів, які призводили б до скасування конституційних прав і свобод.
Згідно із статтею 16 Конституції України забезпечення екологічної безпеки і підтримання екологічної рівноваги на території України, подолання наслідків Чорнобильської катастрофи - катастрофи планетарного масштабу, збереження генофонду Українського народу є обов`язком держави.
Виходячи зі змісту статті 16 Основного Закону України обов`язок держави щодо подолання наслідків Чорнобильської катастрофи - катастрофи планетарного масштабу, збереження генофонду Українського народу зумовлює надання особливого статусу громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.
Встановлення у законах України пільг, компенсацій та гарантій громадянам України, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, зумовлено виконанням державою свого конституційного обов`язку, передбаченого статтею 16 Основного Закону України, щодо подолання наслідків Чорнобильської катастрофи та збереження генофонду Українського народу. Такі пільги, компенсації та гарантії є особливою формою відшкодування завданої шкоди вказаній категорії громадян, а тому скасування чи обмеження цих пільг, компенсацій і гарантій без рівноцінної їх заміни свідчитиме про відступ держави від її конституційного обов`язку (пункт 4 рішення Конституційного Суду України від 17.07.2018 № 6-р/2018).
Також Конституційний Суд України у рішенні від 20.03.2002 № 5-рп/2002 у справі щодо пільг, компенсацій і гарантій наголосив на недопустимості скасування окремих пільг, компенсацій та гарантій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, зазначивши, що "відповідно до статті 16 Конституції України забезпечення екологічної безпеки і підтримання екологічної рівноваги на території України, подолання наслідків Чорнобильської катастрофи є обов`язком держави. Одним із тяжких наслідків аварії на ЧАЕС стала втрата здоров`я громадянами. Законами України таких громадян віднесено до відповідних категорій, вони потребують відновлення втраченого здоров`я, постійної медичної допомоги та соціального захисту з боку держави" (пункт 4 мотивувальної частини).
У рішенні у справі про рівень пенсії і щомісячного довічного грошового утримання від 11.10.2005 року № 8-рп/2005 Конституційний Суд України, зокрема, зазначив, що Закон № 796-ХІІ визначає основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров`я, оскільки відповідно до статті 50 Конституції України кожен має право на безпечне для життя і здоров`я довкілля та на відшкодування завданої порушенням цього права шкоди; Конституційний Суд України неодноразово констатував, що Конституція та закони України виокремлюють певні категорії громадян України, які потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави (абзаци одинадцятий, чотирнадцятий пункту 5 мотивувальної частини).
Відтак, скасування пільг, компенсацій та гарантій не відповідає конституційному обов`язку держави, передбаченому у статті 16 Основного Закону України щодо осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, тому пільги, компенсації та гарантії є такими, що захищені Конституцією України від негативних наслідків для цієї категорії осіб при внесенні змін до законодавства України, оскільки ці норми Конституції України зобов`язують державу нести відповідальність за впровадження системи заходів щодо розв`язання проблем, пов`язаних із забезпеченням захисту прав, інтересів, гарантій, наданих особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.
В ухваленому на виконання статті 16 Конституції України Законі № 796-ХІІ, який визначає основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров`я та створює єдиний порядок визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення, передбачено додаткові гарантії соціального захисту для вказаних осіб - комплекс заходів у вигляді пільг, компенсацій і гарантій.
Фактично ці заходи є компенсацією особам, які постраждали внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС, за втрачене здоров`я, моральні і фізичні страждання, обмеження в реалізації своїх здібностей та можливостей забезпечити собі гідний життєвий рівень, а також основним засобом реалізації державою конституційного обов`язку щодо забезпечення соціального захисту таких осіб.
При цьому, у пункті 6 рішення від 17.07.2018 № 6-р/2018 Конституційний Суд України вказав на те, що рівень соціального захисту осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, має бути таким, щоб забезпечувати їм гідне життя, і не повинен залежати від майнового стану їх сімей. Обмеження чи скасування пільг для осіб, на яких поширюється дія Закону № 796-ХІІ, без відповідної рівноцінної їх заміни чи компенсації є порушенням зобов`язань держави щодо забезпечення соціального захисту цієї категорії осіб. У разі зміни правового регулювання набуті такими особами права на пільги, компенсації і гарантії повинні бути збережені із забезпеченням можливості їх реалізації або запроваджені рівноцінні чи більш сприятливі умови соціального захисту.
Статтею 46 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.
Спірні правовідносини врегульовані Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі – Закон № 1058-IV), Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (далі – Закон № 796-XII), Порядком подання та оформлення документів для призначення, перерахунку пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженим постановою Правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1 (далі – Порядок №22-1).
Частиною 1 статті 4 Закону № 1058-ІV передбачено, що законодавство про пенсійне забезпечення базується на Конституції України і, складається, в тому числі, з цього закону і Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".
Згідно із статтею 1 Закону № 796-ХІІ цей Закон спрямований на захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та розв`язання пов`язаних з нею проблем медичного і соціального характеру, що виникли внаслідок радіоактивного забруднення території; громадян, які постраждали внаслідок інших ядерних аварій та випробувань, військових навчань із застосуванням ядерної зброї, та розв`язання пов`язаних з цим проблем медичного і соціального характеру.
Відповідно до статті 49 Закону № 796-XII, пенсії особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4, встановлюються у вигляді: а) державної пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію. Після 1 січня 2015 року додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров`ю, особам, віднесеним до категорії 4, не встановлюється.
Згідно зі статтею 57 Закону №796-XII, визначення заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії здійснюється відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".
У разі обчислення пенсії відповідно до частини другої статті 27 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" за бажанням особи, яка звернулася за пенсією, заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії може визначатися за будь-які 12 місяців підряд роботи на територіях радіоактивного забруднення.
Якщо особа, яка звернулася за пенсією, пропрацювала на територіях радіоактивного забруднення:
менше 12 місяців, - заробітна плата (дохід) визначається шляхом поділу загальної суми заробітної плати (доходу) за календарні місяці роботи на кількість зазначених місяців;
не менше 30 календарних днів у двох місяцях, - заробітна плата (дохід) визначається за будь-які фактично відпрацьовані 30 календарних днів роботи;
менше місяця, - заробітна плата (дохід) визначається за відповідний календарний місяць з додаванням до заробітної плати (доходу) на основній роботі.
Для обчислення пенсії по інвалідності відповідно до статті 54 цього Закону особам із числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, визначених статтею 10 цього Закону, стосовно яких встановлено причинний зв`язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою, особам, які брали безпосередню участь у ліквідації інших ядерних аварій та їх наслідків, у ядерних випробуваннях, у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї, у складанні ядерних зарядів та здійсненні на них регламентних робіт, внаслідок чого стали особами з інвалідністю, а також пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи за осіб з їх числа за бажанням особи, яка звернулася за пенсією, заробітна плата (дохід) визначається виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року.
Порядок визначення заробітної плати (доходу), у тому числі заробітної плати (доходу), передбаченої частиною четвертою цієї статті, для обчислення пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи, призначеної відповідно до статті 54 цього Закону, встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Частиною першою статті 27 Закону №1058-IV передбачено, що розмір пенсії за віком визначається за формулою:
П = Зп х Кс, де:
П - розмір пенсії, у гривнях;
Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи, визначена відповідно до статті 40 цього Закону, з якої обчислюється пенсія, у гривнях;
Кс - коефіцієнт страхового стажу застрахованої особи, визначений відповідно до статті 25 цього Закону.
Частиною другою статті 27 Закону №1058-IV визначено, що за бажанням застрахованої особи частина розміру пенсії за віком за період страхового стажу, набутого до дня набрання чинності цим Законом, може бути визначена відповідно до раніше діючого законодавства, а частина розміру пенсії за період страхового стажу, набутого після набрання чинності цим Законом, - відповідно до цього Закону.
При цьому частина розміру пенсії за віком, обчислена за раніше діючим законодавством, не може перевищувати максимальних розмірів пенсій, визначених законом для відповідних категорій пенсіонерів, та не може бути нижчою, ніж розмір трудової пенсії за віком з урахуванням цільової грошової допомоги на прожиття, що діяли на день набрання чинності цим Законом.
Розмір пенсії за віком, обчислений за раніше діючим законодавством, підвищується з дня набрання чинності цим Законом до дня її призначення в порядку, передбаченому частинами першою та другою статті 42 цього Закону.
Судом установлено, що рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 03.01.2025 у справі №500/6919/24, залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 24.10.2025, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити з 01.09.2024 перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 відповідно до ст.57 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", обчисливши її виходячи із заробітної плати, відображеної у архівній довідці Центрального архіву Міністерства оборони російської федерації від 25.12.2006 №4/125037, з урахуванням раніше виплачених сум.
Суд звертає увагу, що відповідно до частини другої статті 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є обов`язковість судового рішення.
Частиною другою статті 14 КАС України визначено, що судові рішення, які набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.
Аналогічні положення містяться в статті 370 КАС України, відповідно до якої судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.
Таким чином, рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 03.01.2025 у справі №500/6919/24, є обов`язковим для виконання та врахування пенсійним органом під час обчислення розміру пенсійних виплат позивача.
При цьому предметом розгляду у справі №500/6919/24 було право позивача на перерахунок пенсії відповідно до статті 57 Закону №796-XII із врахуванням архівної довідки від 25.12.2006 №4/125037. Таким чином доводи третьої особи про неможливість врахування цієї архівної довідки, її невідповідність формі, відсутність апостиля, акта перевірки або рішення регіональної комісії є необґрунтованими, оскільки такі питання вже вирішені судовим рішенням, яке набрало законної сили.
Суд зауважує, що рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 03.01.2025 у справі №500/6919/24 не містить висновку про необхідність застосування до пенсії позивача частини другої статті 27 Закону №1058-IV.
Натомість рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 03.01.2025 у справі №500/6919/24 зобов`язано здійснити перерахунок та виплату пенсії позивачу відповідно до статті 57 Закону №796-XII, обчисливши її виходячи із заробітної плати, відображеної у архівній довідці Центрального архіву Міністерства оборони російської федерації від 25.12.2006 №4/125037.
Суд вважає за доцільне наголосити, що виконання судового рішення не може здійснюватися у спосіб, який не передбачено судовим рішенням. Судове рішення, ухвалене на користь особи, має бути виконане таким чином, щоб відновити порушене право, а не створити для особи нові несприятливі наслідки.
Матеріалами справи підтверджено, що після проведення Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області перерахунку пенсії на виконання рішення у справі №500/6919/24 розмір пенсії позивача зменшився, а Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області листом від 17.11.2025 №0800-0404-8/146914 повідомило позивача про виникнення переплати пенсії за період з 01.09.2024 по 31.10.2025 у сумі 13067,50 грн.
У подальшому листом від 23.01.2026 №2782-32075/В-02/8-0800/26 Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області також повідомило позивача, що рішення суду виконано Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області в межах покладених зобов`язань, а за результатами перерахунку розмір пенсії зменшився, у зв`язку з чим виникла переплата.
Оцінюючи наведене, суд виходить з того, що Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, застосувавши під час перерахунку пенсії позивача частину другу статті 27 Закону №1058-IV, діяло не у спосіб, визначений законом.
Відповідачем 2, як суб`єктом владних повноважень, відзиву на позовну заяву не подано, доводи позивача не спростовані.
Щодо позовної вимоги про визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області від 23.01.2026 №2782-32075/В0800/26, суд зазначає наступне.
Як вбачається зі змісту листа від 23.01.2026 №2782-32075/В-02/8-0800/26 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Запорізькій області надано позивачу відповідь на його звернення та повідомлено про результати перерахунку, здійсненого Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області. Вказаний лист не є рішенням про перерахунок пенсії, не є рішенням, яким було зменшено розмір пенсії позивача. 
Водночас, суд вважає, що визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо застосування частини другої статті 27 Закону №1058-IV та зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити перерахунок пенсії позивачу з 01.09.2024 відповідно до статті 57 Закону №796-XII, з урахуванням архівної довідки Центрального архіву Міністерства оборони російської федерації від 25.12.2006 №4/125037 та раніше проведених виплат, без застосування частини другої статті 27 Закону №1058-IV, є достатнім для відновлення порушеного права позивача.
При цьому, відповідно до абзацу першого пункту 4.10 Порядку №22-1 після призначення, перерахунку пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший вид електронна пенсійна справа засобами програмного забезпечення передається до органу, що призначає пенсію, за місцем фактичного проживання особи.
Оскільки позивач, як одержувач пенсії відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Тернопільській області, саме зазначений пенсійний орган відповідальний за виплату позивачу пенсії.
Частиною першою статті 2 КАС України визначено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Частина друга статті 2 КАС України передбачає, що у справах щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень, суди перевіряють, зокрема, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).
Частиною 1 статті 9 КАС України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна, довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Частиною 2 ст. 77 КАС України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Враховуючи з`ясовані обставини, досліджені матеріали справи суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню.
Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору відповідно до п.10 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», доказів понесення ним інших судових витрат до суду не подано, тому виходячи з положень статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України розподіл судових витрат не здійснюється. 
Керуючись ст.ст.2, 5, 9, 72, 77, 139, 241, 243-246, 255 КАС України, суд

ВИРІШИВ:
Позовні вимоги ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; фактичне місце проживання/перебування: АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_3 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (69057, м.Запоріжжя, пр.Соборний, 158-Б, код ЄДРПОУ 20490012), Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (49094, м.Дніпро, вул.Набережна Перемоги, буд.26, код ЄДРПОУ 21910427), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області (46001, м.Тернопіль, Майдан Волі, буд.3, код ЄДРПОУ 14035769) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.
Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо перерахунку пенсії з 01.09.2024 ОСОБА_1 відповідно до статті 57 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» із застосуванням ч.2 ст.27 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (двоскладової формули при її обчисленні).
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області перерахувати з 01.09.2024 ОСОБА_1 пенсію за віком згідно зі статтею 57 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», з урахуванням архівної довідки Центрального архіву Міністерства оборони рф від 25.12.2006 № 4/125037 та раніше проведених виплат, без застосування ч.2 ст.27 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (двоскладової формули при її обчисленні).
У задоволенні решти вимог - відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його (її) проголошення, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя Ж.М. Чернова